Downloaded from YTS.MX
U LIPNJU 1968. ELVIS PRESLEY ZAPOČEO JE PROBE
Official YIFY movies site: YTS.MX
ZA SVOJ PRVI NASTUP UŽIVO NAKON VIŠE OD SEDAM GODINA.
PET GODINA NIJE IMAO HIT U DESET NAJBOLJIH NA TOP LJESTVICAMA.
NJEGOVA KARIJERA ZABAVLJAČA
BILA JE UGROŽENA.
Cijela njegova budućnost ovisila je o tom specijalu.
„ELVIS” U GLAVNOJ ULOZI: ELVIS PRESLEY
Bilo je to najteže razdoblje u Elvisovoj karijeri.
Snimao je filmove koje nije htio snimati.
Sedam godina nije nastupao na pozornici.
Svi znate zašto ste došli. Na Specijal s Elvisom Presleyjem.
Povratničkim specijalom iz 1968. želio je ispitati
zanima li još publiku kao izvođač.
Da Elvis tada nije izveo najbolji nastup u svojoj karijeri,
bio bi to kraj.
Kad se Elvis tek pojavio na sceni,
bilo je to pravo otkriće.
U tim ranim danima izgledao je kao najveći frajer na svijetu.
Ali se 1960-ih razvijao u drugom smjeru.
Glazba koju je poslije izvodio nije bila sjajna kao na samom početku.
Snimao je filmove u koje nitko nije vjerovao.
Kupit ću ti najveći odrezak!
Balansirao je na tankoj liniji
između autentičnosti
i gubitka vjerodostojnosti.
Došlo je vrijeme da vidimo je li se uistinu vratio.
Trebali smo vidjeti za što je sposoban.
Netom prije izlaska na pozornicu
Elvis je pozvao redatelja u garderobu
i rekao mu: „Ne mogu izaći na pozornicu.”
REDATELJ
I to dok je publika ulazila.
Glenne?
Može?
Dobro. Svi znate zašto smo ovdje, zar ne?
A redatelj mu je rekao: „Čuj, Elvise, moraš izaći na pozornicu.”
Elvis je bio u kožnoj jakni.
Onda mu je redatelj rekao: „Znaš što?
Izađi na pozornicu.
Ako ne budeš zadovoljan, reći ću da je snimka uništena.”
Dao mu je suludo obećanje.
I tako je Elvis izašao.
Bio je itekako svjestan što je na kocki.
Znao je da može propasti i da bi to bio kraj.
Bio je svjestan da mu to može upropastiti karijeru.
Dobro došli na NBC i Specijal s Elvisom Presleyjem.
DATUM SNIMANJA: 29. 06. 1968.
Možete vi to i bolje. Ponovit ću.
Želim da budete glasni.
Dobro došli na NBC i Specijal s Elvisom Presleyjem!
Pozdravite Elvisa Presleyja.
Morat ću početi kad-tad pa bolje da odmah počnem. Idemo!
Počnimo iznova. Zakasnio sam.
Elvis je pogriješio na početku i morali su početi iznova.
Imao je preveliku tremu. Preznojavao se.
-Dobro, može. -Ajme meni!
Još će me i zatvoriti.
Kad ga vidiš, teško je i zamisliti
da je nekoć bio Kralj.
Koliko ću još stajati ovdje? Jesmo spremni?
Već mi je neugodno ovdje, Steve. Moram nešto učiniti.
To je šokantno jer je imao veliku tremu.
Očito je bio veoma nesiguran.
Bio je pod stresom jer je taj trenutak bio tako važan.
-Jeste li spremni? -Ne, ali ipak ćemo pokušati.
Čovjek koji je stajao na toj pozornici
bio je sjena rock-zvijezde koja je samo deset godina prije
uzdrmala američku srednju struju.
Imamo sedmogodišnji ugovor s Paramountom.
Preko noći je sve nestalo. Kao da je to bio san.
PRESLEY NA VOJNOM LIJEČNIČKOM
Recite nešto obožavateljima.
Imate li kakvu poruku za njih?
Tada sam izgubio volju.
Evo Elvisa Presleyja!
POVRATAK KRALJA: PAD I USPON ELVISA PRESLEYJA
Prije nekoliko tjedana mladić iz Memphisa u Tennesseeju
snimio je pjesmu za Sun Records.
Tek mu je 19 godina. Pozdravimo Elvisa Presleyja.
Uvijek sam volio glazbu.
Majka i otac voljeli su pjevati.
Kažu da sam im s tri-četiri godine pobjegao u crkvi, prišao zboru
i počeo lupati u ritmu.
Imajte na umu da je glazba tada bila veoma segregirana.
Većinom smo slušali crnačku glazbu.
Bili su to rhythm and blues, B. B. King, Little Richard.
Bijelci su slušali Pata Boonea, sestre McGuire.
Nas takva glazba nije baš zanimala.
U Americi je vladao velik strah od toga
da će se bijela djeca zaraziti crnačkom kulturom.
A onda se pojavio Elvis, koji je preuzeo glazbu i pokrete
koje je kao mladić imao priliku vidjeti u lokalima u Mississippiju i Memphisu.
Volio je tu glazbu odrastajući i počeo ju je izvoditi.
Tada smo dobili svoju glazbu, različitu od glazbe naših roditelja.
Ta je glazba bila opasna jer nije pripadala našoj zajednici,
osobito dolje na jugu.
Bila je tabu.
Elvis je tad uglavnom pjevao obrade pjesama crnih izvođača.
Elvis je bio s američkog juga
i htio je biti u blizini crnaca.
Pitala sam ga kako je tako zavolio crnačku glazbu.
Rekao je da je obilazio crnačke crkve,
stajao kraj prozora i slušao njihovu glazbu.
Bio je izvrstan primjer
onoga što se dogodi
kad spojimo glazbu iz gorja
i glazbu uz rijeku Mississippi
te što iz tog spoja nastane.
Nastala je eksplozija i rodio se rock and roll.
Nije bilo bijelaca koji su tako pjevali i ponašali se na pozornici.
Nama je to bilo smiješno jer smo mislili
da se trudi ponašati kao crnac.
Ali nije. Jednostavno je bio takav.
To je bilo kontroverzno u to vrijeme.
Njegovi obožavatelji nisu htjeli da bude crnac.
Mislim da nisu bili ni svjesni da on pjeva upravo kao crnci.
Ali mi crni izvođači i pjevači
mogli smo razlikovati Elvisa
od drugih bijelih pjevača koji su se pojavljivali.
Društvo se borilo protiv toga. Htjelo je da ostanemo odvojeni.
Ali glazba nas ne razdvaja. Glazba nas spaja.
Elvis je bio ambiciozan izvođač.
Osim toga, odrastao je u siromaštvu
i najviše se bojao toga da će ponovno biti siromašan.
Najviše od svega želio je iskoristiti svoj talent najbolje što može
i da više nikad ne bude siromašan.
Borio se s time cijeli život.
ŠOU PUKOVNIKA TOMA GLAVNI ULAZ
Većina ranijih suvremenika Elvisa Presleyja
danas su samo fusnote u povijesti rock and rolla.
Zato što nisu imali ono što je imao Elvis Presley.
Pukovnika Toma Parkera, najlukavijeg menadžera u šoubiznisu.
Pukovnik je u Elvisu vidio
velikog, blještavog idola kojeg će Amerika obožavati.
A kad se Elvis pogledao u ogledalo, vidio je B. B.-ja Kinga.
Te dvije verzije iste osobe nisu mogle istodobno postojati
pa je Pukovnikov Elvis
ubio tog drugog Elvisa.
Elvis i Pukovnik počeli su surađivati 1955.
kad je Elvis bio na turneji i promovirao singlove za Sun Records.
Pukovnik je bio menadžer Hanka Snowa.
Svi su zajedno bili na toj turneji pa je Pukovnik imao priliku vidjeti
kako Elvis nastupa, kako publika reagira
i koliko je zapravo talentiran.
Gotovo je odmah počeo
smišljati kako da postane Elvisov menadžer.
Pukovnik Parker bio je promotor cirkusa.
Za njega je Elvis bio roba.
Htio ga je prodati Americi kao atrakciju.
Elvis je Pukovnika smatrao svojevrsnim genijem.
I bio je genijalan prodavač.
Bio je genijalan šoumen i vođa cirkusa.
Imao je genijalne ideje u zabavnoj industriji.
Kad se Pukovnik sastao s Elvisom i razgovarao s njim
o pojavljivanju na televiziji i u filmovima,
uspio ga je osvojiti. Elvis još nije bio napunio ni 21 godinu.
Bio sam nepoznat dok Pukovnik Parker nije postao moj menadžer.
Počeo sam se pojavljivati na televiziji i postao poznat.
Elvis Presley. Evo ga!
PRVI TV NASTUP ELVISA PRESLEYJA 28. SIJEČNJA 1956.
Sljedeća rečenica dobro opisuje kakav je bio Pukovnik.
„Lani je moj momak imao talent vrijedan milijun dolara.
A ove godine ima milijun dolara.”
Takav je bio Pukovnik Parker u nekoliko riječi.
Osmislio je suvenire izvođača kakve poznajemo.
Dosjetio se na sve staviti Elvisov lik.
Dotad smo imali takve proizvode samo s likom Mickeyja Mousea.
No on je otišao mnogo dalje.
Nitko ne može poreći, sviđalo mu se to ili ne,
ogromnu energiju i talent ovog izvođača.
Elvis Presley svakako postaje nadaleko poznato ime.
Kad je Elvis nastupio u emisiji kod Eda Sullivana,
znao sam da gledam nešto
što dotad možda nikad nismo vidjeli.
Novu vrstu čovjeka. Čovjeka dvadesetog stoljeća.
Bio sam dijete i bio sam uzbuđen zbog glazbe.
Duboko me se dojmila, čak i u tako ranoj dobi,
njegova seksualno naglašena pojava.
Njegova frizura i šminka…
Šminkao se još 1956.
Čim sam vidio Elvisa,
otišao sam s majkom u glazbenu trgovinu Mikea Diehla.
Unajmio sam gitaru, a kad sam došao kući,
samo sam je njušio, dirao i držao.
Tamburao sam. Nisam znao svirati.
Tada smo shvatili nešto što nam prije toga nije palo na pamet.
On nam je odškrinuo vrata
i potaknuo nas da budemo ono što jesmo.
Nisi morao poštovati pravila.
Mogao si kršiti pravila.
Pitao sam mamu
sjeća li se kad se pojavio Elvis Presley.
Ona je iz dobre irske katoličke obitelji.
Rekla je: „To mi je bilo odvratno.”
Bio sam razočaran. Rekao sam: „Ali, mama, to je Elvis.”
„E pa, ne sviđa mi se.”
Onaj pokret nogom koji je izvodio
nije bio prenemaganje. Nije to smislio za pozornicu.
Nije se mogao obuzdati.
To!
Ljude najviše zanima zašto ne mogu mirno stajati dok pjevam.
Gledam i slušam svoju publiku.
Znam da svi izbacujemo nešto iz sebe.
Nitko od nas ne zna što.
Najvažnije je da to izbacimo i da nitko ne nastrada.
Kad je nastupio kod Eda Sullivana u rujnu 1956.,
već je deset puta bio nastupio na nacionalnoj televiziji i…
Najveću kontroverziju izazvali su njegovi nastupi kod Miltona Berlea.
Protivim se rock and rollu i propovijedam protiv njega jer znam što nam čini.
Znam taj zli osjećaj koji se javlja kad ga pjevamo.
ELVIS (PELVIS) KOD EDA SULLIVANA
Ne volim kad me zovu „Elvis Pelvis”.
To je najdjetinjastiji izraz koji sam ikad čuo od odrasle osobe.
„Elvis Pelvis”.
Ali ako me tako žele zvati, ja tu ništa ne mogu.
Moram to prihvatiti.
Elvisa Presleyja najviše kritiziraju zbog toga
što je postao svojevrstan seks-simbol tinejdžerica.
Podivljaju zbog njega.
Upravo njegovo samopouzdanje, koje pogoni njegovu seksualnu karizmu,
preplašilo je Ameriku.
Jedan od razloga zašto tinejdžeri vole Presleyja
jest i to što ga njihovi roditelji ne vole.
Kad bi ga roditelji prestali kritizirati,
mislim da bi Elvisova zvijezda pala jednako brzo kao što se vinula u nebo.
Elvis je bio jedinstven
zato što samim slušanjem njegove glazbe niste mogli doživjeti puno iskustvo.
Morali ste ga i vidjeti.
Elvis Presley!
Kako vam se sviđa? Obožavam ga.
Odlično! Idemo!
Hollywood je tada bio glavno odredište
za sve one željne slave.
Uspjelo je Franku Sinatri, Bingu Crosbyju i Deanu Martinu.
Zato je bilo prirodno da razmišljaju o tome
kad će se to dogoditi.
To je bilo samo pitanje vremena.
Maknite ruku s mene, g. Fields.
Čemu takva bliskost s damom, momče?
Francuski kralj upoznao nas je lani u Parizu.
Ako tražiš nevolju
Na pravom si mjestu
Elvis je bio opsjednut ozbiljnim ulogama.
Idolizirao je Jamesa Deana
i silno je htio biti poput Deana i Branda.
Zapravo, ulogu u filmu Kralj kreol prvo su ponudili Jamesu Deanu.
Zato ju je objeručke prihvatio.
Mislim da je Elvisa zabavno gledati.
Mogao je graditi filmsku karijeru.
„KRALJ KREOL” ELVISOV JE NAJBOLJI FILM
Snimio sam četiri filma u Hollywoodu.
Sve se jako brzo događalo.
A onda,
baš kad mi je krenulo, unovačili su me.
Preko noći je sve nestalo. Kao da je bio san.
Puf.
Svečano prisežem…
24. OŽUJKA 1958.
…na vjernost i odanost
Sjedinjenim Američkim Državama.
Čestitam, stupili ste u vojsku. Postali ste vojnici.
Njegova unosna karijera kralja rock and rolla nakratko se prekida.
Elvis Presley počinje služiti vojsku u Fort Chaffeeju u Arkansasu.
Ujak Sam nikoga ne favorizira. Njegovi slavni zalisci,
njegov zaštitni znak, žrtvovani su radi vojne uniformnosti.
Elvis Presley, vojnik Sjedinjenih Američkih Država,
danas putuje u Njemačku.
Bio je na vrhuncu karijere.
Nipošto nije htio ići u vojsku.
To je bilo tužno.
Sjećam se kad se Elvis ukrcao na brod
s torbom na leđima.
Pozdravljao se s obožavateljima prije puta u Njemačku.
Premda tada nije bio rat,
ako se sjetimo Njemačke 1950-ih,
bilo je to kao da ide na najgore mjesto na svijetu.
Ovo je priča o ulozi vojske SAD-a.
Zadatak joj je da zaustavi širenje komunizma u Njemačkoj i slobodnoj Europi.
Doista mi je čast biti u Europi.
Već se dugo veselim tomu.
Žao mi je samo što…
ne mogu
nastupati i raditi štošta drugo ovdje.
Ali jedva čekam da dođem kad
odslužim vojni rok.
Jako bih volio doći na civilnu europsku turneju.
Hvala lijepa, g. Presley.
-Želimo vam ugodan boravak u Njemačkoj. -Hvala lijepa.
Arrivederci. Ne, to je talijanski.
Upoznala sam Elvisa u Njemačkoj.
Otac mi je bio u zračnim snagama i služio je ondje.
Ondje je bio bar Eagles Club.
Sjedila sam u Eagles Clubu popodne.
Imali su džuboks. Tada smo slušali ploče.
Pisala sam prijateljici da mi je ondje užasno,
da mi svi jako nedostaju.
Prišao mi je neki tip, predstavio se i pitao: „Pišeš li prijateljicama?”
Rekoh: „Da. Došli smo prije tri tjedna.”
Pitao je: „Voliš li Elvisa?”
Rekoh: „Da. Tko ne voli Elvisa!”
Pitao je želim li ga upoznati.
Kod kuće sam rekla tati da sam upoznala nekoga u Eagles Clubu
i da me pitao želim li upoznati Elvisa.
To uopće nije dobro prošlo
jer ni moj otac ni majka nisu bili njegovi obožavatelji.
Mislila sam da je to jedinstvena prilika.
Nije mi palo na pamet da će me pozvati natrag.
Otišli smo onamo za vikend, u subotu.
Na klaviru je bila čaša.
Dok je pjevao, njihao se kao Jerry Lee Lewis.
Gledala sam čašu i mislila da će pasti i proliti se.
Ali čim je počela padati,
uzeo ju je i pogledao oko sebe kao da je to bio trik.
Nije se osjećao ugodno u vojsci. To mu je bilo strano.
Ondje je bio sâm, a inače je bio okružen ljudima.
I prije vojske imao je svoju ekipu.
Tada je, zapravo, prvi put bio sâm.
Činilo mi se da mu je trebao netko s kim bi razgovarao.
Elvis mi se iskreno povjeravao.
Nedavno mu je bila umrla majka.
Nisam samo izgubio majku,
nego i prijateljicu s kojom sam mogao razgovarati.
Mogao sam je probuditi usred noći.
Kad bih se zbog nečega brinuo, ustala bi i pokušala mi pomoći.
Elvis i Gladys otpočetka su bili bliski.
Živjeli su u veoma siromašnom dijelu Tupela.
Uvijek se trudila da bolje žive.
No u to je vrijeme Vernon završio u zatvoru
zbog krivotvorenja čeka.
Elvis i Gladys bili su sami većinu njegova djetinjstva.
Gladys je marljivo radila
da ga prehrani, odjene i školuje.
Pružala mu je podršku dok je bio pod pritiskom
zbog stresa i događaja u svojoj karijeri.
MAJKA ELVISA PRESLEYJA PREMINULA ZBOG BOLESTI
Suosjećala sam s njim i bilo mi je jako žao.
Razumjela sam da mu je bilo osobito teško ondje
jer mu je umrla majka, s kojom je bio vrlo blizak.
Tako smo se povezali.
Jako se brinuo zbog toga
hoće li i dalje biti u šoubiznisu i hoće li ikad više pjevati.
Dugo ga nije bilo
pa je mislio da će ga mnogi obožavatelji zaboraviti.
Da će se pojaviti netko novi.
Recite nešto svojim obožavateljima. Imate li kakvu posebnu poruku za njih?
Da, imam. Želim im nešto reći.
Premda me neko vrijeme neće gledati,
nadam se da me neće zaboraviti.
Jedva čekam da se vratim i ponovno ih zabavljam kao prije.
Elvis je bio vrlo osjetljiv i nesiguran.
Kao da je onaj dječak, koji se sramio svog oca,
siromaštva u kojem su živjeli
i onoga što se dogodilo njegovoj majci,
želio to ispraviti i uvijek udovoljavati drugima.
Silno je želio udovoljiti drugima.
Zato je na pozornici bio vrlo karizmatičan,
ali to je bila i njegova slabost.
Jer je htio ljubav, da ga mase vole.
Ali što te mase više vole, to je veća praznina i više trebaš.
Kad je bio u vojsci, mislim da ga je najviše mučilo to
što nije imao ljubav publike.
Obično, kad bi slavni zabavljači otišli
u vojsku pa ih publika ne bi vidjela nekoliko godina,
ne bi uspjeli ponovno oživjeti karijeru.
Ali Elvis je ipak bio prisutan.
Najvažnije što je Pukovnik učinio
prije nego što je Elvis otišao u vojsku
bilo je da se pobrinuo da snimi mnogo pjesama.
Imao je velike hitove dok je bio u Njemačkoj.
Da niste pratili vijesti iz zemlje
i znali gdje je Elvis fizički,
mislili biste da i dalje snima.
Prije odlaska u Njemačku
još je bio
buntovnik.
A onda je postao vojnik u pješaštvu
i bdio na straži.
Zebao je na snijegu.
Pukovnik mu je pisao
i objašnjavao što sve radi da promovira njegove ploče.
DA GA OBOŽAVATELJI I OSTALI NE ZABORAVE
DOK JE U VOJSCI
Pisao mu je da je sklopio novi ugovor, da mora snimiti film.
„Sklopio sam ugovor za još dva filma.”
Želim reći da, kad izađem iz vojske,
jedva čekam
da nastavim ondje gdje sam stao kad sam otišao u vojsku.
Zaključujem da uistinu volite ono čime se bavite
ili čime ste se bavili prije vojske.
Da, volim to.
Zapravo, to mi je bilo najteže od svega u vojsci.
-Što sam bio daleko od toga. -Daleko od obožavatelja?
Daleko od šoubiznisa uopće.
To mi je bilo najteže od svega.
Stalno sam razmišljao o prošlosti i budućnosti.
Nije bilo rock-glazbenika
sa stabilnom karijerom dugom 20 ili 30 g. koji su mu mogli biti uzor.
Takvi nisu postojali.
Sinatra je svima bio pojam uspjeha.
Sinatra je imao fenomenalnu karijeru.
I zabavljači poput njega.
To je bio vrhunac.
12. SVIBNJA 1960.
Timex predstavlja šou Franka Sinatre Dobro došao kući, Elvise!
To me se posebno dojmilo.
Bio je to vrlo lukav potez.
Frank Sinatra poželio mu je dobrodošlicu u specijalnoj emisiji.
Elvise, ovo je naš dar za dobrodošlicu. Izgubio si dvije godine u vojsci.
Kad malo razmislim, čini mi se
da možda nisi puno toga propustio.
Zapravo, čini se da si izgubio samo zaliske.
Što kažete na to da vam sad otpjevamo još jednu pjesmu?
U tom trenutku svima su dali do znanja
da su prigrlili Elvisa.
Frank govori cijeloj zemlji: „Dobar je on momak.
Služio je svojoj zemlji. Bio je u vojsci i vratio se.”
Ali Elvis se istodobno nečega odrekao.
Da bi te prigrlili kao svog,
moraš se odreći imidža koji poručuje: „Ovaj čovjek je opasan.
Ovaj čovjek je prijetnja.
Kći bi mi mogla pobjeći s takvim.”
Gotovo je s tim. Kao da sklopiš nagodbu.
Franka Sinatru zvali su predsjednikom odbora
jer je vodio zabavnu industriju.
Smatrali su ga glavnim čovjekom,
koji može blagosloviti neke ljude.
Kao da kaže: „Pogledajte, zajedno smo, pjevamo svoje pjesme.”
Baš lijepo.
Elvise, neke radijske postaje izbacuju rock and roll.
Kako to komentirate
i što će biti s vašom karijerom ako rock and roll izumre?
Da rock and roll potpuno izumre,
onda bih se morao baviti drugom vrstom glazbe. Možda…
operom.
Ne znam, stvarno.
Dok je Elvis bio u vojsci, imao je priliku slušati europsku glazbu.
Posebno mu se sviđao Mario Lanza, koji je bio operni pjevač.
Tako se zainteresirao za drugu vrstu glazbe.
Elvis je promijenio svoj glazbeni stil i glas.
Jako je promijenio i način govora.
Elvis se jako uozbiljio nakon povratka iz vojske
jakim vokalnim izvedbama.
Imao je velik raspon glasa, gotovo poput opernog.
Čim se vratio iz vojske,
Pukovnik ga je odmah ponovno odveo u studio.
Snimali su pjesme više namijenjene odraslima.
Elvis je imao hitove u svim glazbenim žanrovima.
Je li u svakoj pjesmi zvučao kao Elvis? Da. Kako je to moguće?
Nije se promijenio.
Prilagodio je te žanrove sebi, a ne sebe njima.
Zato je njegov talent bio tako poseban.
Elvis je nakon povratka iz vojske održao dobrotvorni koncert za Pearl Harbor.
Pozor, evo ga! Dame i gospodo,
čini se da je to… To je Elvis Presley!
DOBROTVORNI KONCERT ZA SPOMENIK USS ARIZONI
Izašao je na pozornicu i pokazao da je
utjelovljenje karizme.
Bio je to vrhunac nečega.
Pomislili biste da će pokrenuti karijeru,
ali to je ipak bio kraj jedne ere.
Kad je sišao s te pozornice, sljedeći je put nastupio tek za sedam godina.
Ne mislite da rock and roll propada?
Isto su govorili i 1956. kad sam tek počinjao.
Da je rock and roll gotov, da propada.
Ne kažem da neće propasti. Možda i hoće, već sutra. Ne znam.
Volio bih da znam.
Elvis bi me povremeno iznenada nazvao.
Osjećao se sigurno razgovarajući sa mnom.
Govorio mi je o svojim strahovima, što voli i što ne voli.
Mediji me nisu pratili. Tada smo hodali.
Govorio je o Pukovniku Parkeru.
Silno je računao na Pukovnika Parkera
da se brine za njega i osigura mu uloge u filmovima.
Nadao se da će dobiti bolje prilike
da glumi u filmovima u kakvim je želio glumiti.
Htio je ozbiljnije uloge, dobre uloge s kojima bi se povezao.
Elvis je nakon vojske snimio filmove u kojima nije pjevao. Nisu bili gledani.
Elvis Presley u najdramatičnijoj ulozi karijere
kao mješanac u Plamenoj zvijezdi.
Razapet između dvije ljubavi, bori se da spasi obje.
Plamena zvijezda, eksplozivna drama.
Bio je to dobar film.
Vrlo dobar film. Ali nije pjevao ni osvojio djevojku.
Još je i umro! Možete zamisliti kako su reagirali obožavatelji.
Film im je bio užasan.
Pukovnik je zato odlučio da bi se trebao okružiti curama,
frajerski se odjenuti i otpjevati mnogo pjesama
u laganom i lepršavom filmu
da bi što više ljudi kupilo ulaznicu.
Tako da zarade gomilu novca. I jesu.
Mislim da se tada počeo kvariti.
MODRI HAVAJI (1961.)
Tada je potpisao petogodišnji ugovor za mjuzikle.
Ljudi su ga htjeli gledati kako pjeva.
Vraćamo se u Hollywood.
U četvrtak počinje snimanje za Paramount.
Da. S Halom Wallisom.
Ove godine snimamo dva-tri filma. Bit će vrlo zauzet.
Prikazali su Modre Havaje.
Film je izvrsno prošao na kinoblagajnama.
No dogodilo se još nešto
što je jako podebljalo Elvisov bankovni račun
i, naposljetku, gotovo ubilo njegovu kreativnost.
Album s pjesmama iz filma 20 je tjedana bio prvi na top listama.
Bio je ogroman hit. Kakav god da je Pukovnik Parker bio,
čovjek je bio genijalan poduzetnik.
Brzo je shvatio:
„Budemo li snimali filmove u kojima Elvis pjeva djevojkama,
oskudno odjevenim djevojkama,
pa uz film izdamo i zvučni zapis,
jedno će biti reklama za drugo.”
To je postala nova formula.
To je zabava na plaži. Idemo.
A onda su to i dalje nastavili raditi.
Kao i kod svake droge,
učinak je svaki put sve slabiji.
S poslovnog stajališta,
a Pukovnika je samo to zanimalo,
iako su filmovi bili užasni,
Elvis je zarađivao više nego ikad prije.
U tim je filmovima izgledao sve plastičnije.
Elvisova je kosa na filmu počela izgledati
poput šećerne vate obojene u crno
i zatim lakirane.
Namazana maslacem od jakova mlijeka.
Nije se činio stvarnim. Više nije bio stvaran čovjek.
Pozadine nisu bile stvarne. Ništa nije bilo stvarno.
Pukovnikov plan je upalio.
Zarađivao je više nego Steve McQueen i Gregory Peck.
Više nego Cary Grant.
Bio je najplaćenija američka filmska zvijezda.
Dobivao je astronomske honorare.
No Pukovnik je tada shvatio nešto.
Što bi više novca izvukao, to su filmovi bili jeftiniji.
Snimao sam mnogo filmova, jedan za drugim.
Svi su filmovi postali slični.
Čim bih počeo čitati, znao bih
da je drugi naslov, ali ima 12 novih pjesama.
Pjesme su uglavnom bile osrednje.
Čak su prestali pisati nove pjesme.
Samo bi reciklirali stare pjesme
i na brzinu smislili nekakav zaplet.
Izbacivao je albume pune pjesama koje nitko drugi nije htio
jer je uvjet za sve Elvisove pjesme bio
da prava ima Pukovnik Parker.
Bezočno je grabio novac.
Na omotu jedne ploče
Elvis je pozirao sa psom, maskotom tvrtke RCA,
koji je sjedio na blagajni. To je bilo suludo.
Scenariji su bili sve lošiji, kao i pjesme.
Naposljetku je Elvis počeo snimati filmove u tri tjedna.
Nisu ponavljali snimke, a pjevao je i „Old MacDonald Has a Farm”.
Ajme.
-Ovo je neugodno. -Da.
-Mislim da je ovo zločin. -Da.
-Ovo je zločin. -Da.
Što su ga doveli do toga da pjeva tu pjesmu.
Pretvorio se u ruglo, i bio je svjestan toga.
-Da. -Bio je svjestan toga.
Kad ste se trajno doselili u Graceland?
Bilo je to 1963.
Znao je biti veoma bijesan.
Puno sam puta vidjela kako baca scenarije po sobi.
Iz frustracije i ljutnje.
Nije znao u kojem smjeru ide njegova karijera
jer nije želio takve uloge.
Znao sam da Hollywood ima pogrešnu sliku o meni.
Ništa nisam mogao učiniti.
Nisam znao što bih. Smatrao sam da sam obvezan raditi ono
u što nisam vjerovao.
U jednom razdoblju nisam imao pravo glasa.
Nisam imao pravo odobravati scenarije.
Nisam imao pravo reći:
„Ovo nije dobro za mene.”
Zbog toga sam
izgubio volju.
Nije bilo tog novca
zbog kojeg bih se osjećao zadovoljno.
Kad sam prvi put čuo da je odbio…
ELVISOV PRIJATELJ
…bili smo u Bel Airu.
Gledao je scenarij
i bacio ga o zid.
„Neću više snimati ovo.”
Za nekoliko sati sjatili su se ljudi iz izdavačke kuće,
William Morris,
ljudi iz studija
i Pukovnik Parker.
Rekli su: „Ne budeš li poštovao ove ugovore,
ništa nećeš raditi.”
Nije imao izbora.
Ne uistinu.
Morao je poštovati ugovor.
Za to je i fizički platio danak.
Tako sam se jako uzrujavao da bi mi pozlilo.
Jako bi mi pozlilo.
Bez obzira na sav uspjeh, Elvis je i dalje bio momak koji je odrastao
u daščari.
RODNO MJESTO ELVISA PRESLEYJA
Netko bi mu uvijek rekao da se lako može vratiti onamo.
Da mu je bilo stalo do novca, zašto bi ga onako spiskao?
Nitko nije trošio kao Elvis. Bio je legenda.
Nije to radio zbog novca.
Novac nije razlog
zbog kojeg je htio ostvariti rezultat.
Pravi je razlog strah od napuštanja.
Novac je samo svojevrstan dokaz da je ljudima stalo.
Taj strah od napuštanja iskoristili su protiv njega.
Pukovnik je itekako znao iskoristiti Elvisovu nesigurnost
i infantilizirao ga je.
Elvis je uvijek smatrao
da svoju karijeru duguje Pukovniku.
Mislim da mu je bilo teško reći
da želi biti samostalan
i sâm donositi odluke.
Elvisov najbliži suradnik
bio je čovjek koji ga nije razumio.
Zato je njihov odnos bio tragičan.
Elvisu nije imao tko reći kako je dobar zapravo bio.
Tako da to uistinu shvati.
Zamislite samo kako je bio talentiran
i kako je revolucionaran bio kao umjetnik.
A svijet ga nije uistinu shvaćao
i smatrali su ga svojevrsnim klaunom.
Proučite li Elvisovu karijeru tijekom dobrog dijela 1960-ih,
vidjet ćete da je kao izvođač bio potpuno izoliran
od svega što mu je bilo važno.
Taj čovjek
bio je rođen da nastupa za velike mase.
A bio je izoliran.
Elvis je bio dovoljno opasan
da bude u stanju prepoznati opasnost.
Vidio je Rolling Stonese.
Vidio je Beatlese.
Znao je kako se Amerikanci osjećaju zbog njih
jer su se isto osjećali i zbog njega.
Neki je psihijatar rekao da ste četiri Elvisa Preselyja.
Nije istina.
Natpisi obožavatelja podsjećaju
na dane najveće slave Elvisa Presleyja i Franka Sinatre.
Godine 1964. sve se preokrenulo.
Sve se promijenilo, frizure i odjeća.
Zbog Beatlesa su preko noći svi pali u zaborav.
Morali su se natjecati s njima.
Ajme. I ja sam slušala Beatlese.
Slušala sam Micka Jaggera. I on se proslavio kao Elvis.
Skakao je na sve strane. Zateklo me to.
Glazba se mijenjala.
Beatlesi su došli k nama u Bel Air. Bila je to zanimljiva večer.
Bili su jako nervozni kad su došli.
Elvis je sjedio na kauču.
John Lennon i Paul McCartney samo su zurili u njega.
Nisu rekli ni riječ. Samo su ga gledali. Bili su vrlo nervozni.
Elvis je rekao: „Pa, ako nećete razgovarati…”
I uključio je televizor.
Bili su opčinjeni njime.
Sjećam se kad sam ih sreo.
Razgovarali smo i John mi je rekao:
„Nisam imao hrabrosti reći ovo Elvisu.
Možeš li mu ti reći?”
Rekao je: „Vidiš li ove zaliske?” Rekao sam: „Da.”
Rekao je: „Gotovo su me izbacili iz škole jer sam htio izgledati kao Elvis.
Da nije bilo njega, danas ne bismo bili ovdje.”
Beatlesi su tada pisali svoje pjesme.
Uglavnom, prije Beatlesa,
pjevači su pjevali pjesme koje su drugi pisali.
Zato su Beatlesi postali tako popularni.
Jer su pisali svoje pjesme.
Time su dali glas nama mladima u to vrijeme.
Da, Beatlesi su obožavali Elvisa,
ali nisu nužno slušali njegove novije ploče.
On je bio izvorni buntovnik.
Bio je prvi
zbog kojeg su mladi poludjeli za rock and rollom.
A onda je postao obiteljski zabavljač.
Mislim da ga je to boljelo.
Nikad nisam napisao pjesmu. Volio bih da mogu, kao neki moji rivali.
Jer jako dobro pišu pjesme. Ali ja…
Sretan sam što sam završio srednju školu.
Odjednom su se pojavili rock-bendovi
koji su progovarali o mnogo važnijim temama.
O stvarnom životu. Zbog toga se sve dramatično promijenilo.
Vladala je velika napetost zbog rasne netrpeljivosti.
Zatim zbog gospodarske krize
i zbog događaja u Vijetnamu.
To je itekako jako utjecalo na američku kulturu.
Premda vlasti to službeno opovrgavaju,
pristižu vijesti o eskalaciji rata u Vijetnamu.
Američki zrakoplovi prvi su put žestoko bombardirali
središte grada Hai Phònga.
Nijedan roker iz 1950-ih nije pokušao poslati važnu poruku.
Mislim da je važno što su ljudi počeli tražiti smisao u glazbi.
Dublje značenje, važnije nego
sve što su čuli od Chucka Berryja i Elvisa.
Metak ispaljen iz grmlja
Prolio je krv Medgara Eversa
Prst je povukao obarač i pogodio ga
Držak se skrivao u mraku
Ruka je zapalila iskru
Dva su oka naciljala
A iza njih ljudski mozak
Ali nije on kriv
On je samo pijun u njihovoj igri
Odjednom se pojavila poezija.
U glazbi ima poezije. U narodnoj glazbi i zatim u rocku.
Kad je Bob Dylan počeo pjevati kao da recitira poeziju,
svi su se zapitali: „Što je ovo? Otkud sad to?”
Ljudi koji su pisali pjesme morali su biti odraz
događaja na ulicama.
Elvis se nije vidio u politici.
Vjerojatno bi bilo čudno, uzmemo li u obzir njegov imidž.
Osobito dok je snimao holivudske filmove.
Da odjednom zapjeva neku tematsku pjesmu?
Elvis se držao po strani dok je svijet zauzimao
izražena politička stajališta sa žestinom.
G. Presley, što se tiče vojne službe,
što mislite o prosvjednicima? Biste li danas odbili služiti vojsku?
Dušo, radije bih zadržao svoje mišljenje o tome za sebe.
Ja sam samo zabavljač i radije se ne bih miješao u to.
Mislite li da i drugi zabavljači trebaju šutjeti?
Ne. Ni to ne mogu reći.
Elvis je tada mogao snimati samo
one pjesme koje su gotovo svi drugi izvođači u Americi odbili.
Najbolji glas Amerike pjevao je najgore američke pjesme.
Ne samo da ga nitko nije spriječio u tome,
nego nitko iz njegove ekipe nije shvaćao
da imaju problem. Nitko osim Elvisa.
Elvis je bio štošta, ali nije bio glup.
I on je znao tumačiti grafikone.
Propadao je.
Mislim da je mislio:
„Ako je ovo kraj, želim to okončati onako kako ja želim,
a ne onako kako oni žele.”
„How Great Thou Art” bio je prekretnica u njegovoj karijeri
jer je shvatio da može raditi ono što želi.
Da nije nužno morao biti najveći komercijalni uspjeh na svijetu,
ali da može upravljati svojom sudbinom.
Bio je to prvi korak prema tomu
da se vrati sebi kao čovjek i umjetnik.
Kad se vratio gospelu, svojim korijenima
i inzistirao na tome da snimi tu ploču,
usprotivio se onomu što je Pukovnik imao u planu za njega.
On je htio još pop-glazbe.
Da Elvis u tom trenutku u svojoj karijeri nije mogao pjevati gospel,
ne znam što bi uopće radio.
Morao se zauzeti za sebe
i reći da to doista želi.
Je li kaubojska glazba vaša prva ljubav?
Ne, nije.
Rekao bih da je moja prva ljubav
duhovna glazba.
Znam gotovo sve vjerske pjesme koje postoje.
Kad je doznao da pjevam gospel i da su to moji korijeni,
mislim da smo se zato počeli zbližavati
jer je tako htio pjevati.
Čovjek se rodi s tim osjećajima.
Osjeća ih na raznim mjestima.
Recimo, kad posjetim neku crkvu, mogu osjetiti duh te crkve.
Elvis je to želio osjetiti.
Kad sam vidio Elvisa
kako pjeva „How Great Thou Art”…
prvi sam put bio u studiju na snimanju.
Sjedio sam ispred staklene stijenke.
Mislim da je uistinu bio dirnut, duhovno.
Kao da mu je duša napustila tijelo.
Na kraju snimanja
pao je na koljena,
podignuo pogled i izgledao kao…
Izgledao je kao dječak. Ponosno se smiješio.
Znao je da je učinio nešto divno.
Osvojio je tri Grammyja.
I to sve za gospel. To govori sve o njegovim željama.
Da je Elvis mogao birati koju će glazbu pjevati,
bio bi pjevao gospel.
Ali tako ne bi dobro zaradio. Kao pjevač gospela ne bi bio zvijezda.
Morao je izabrati put koji mu je omogućio da postane vrlo uspješan.
Zato što Pukovnik nije htio da nastavi pjevati.
Htio je da samo snima filmove.
Taj gospel-album daje nam uvid
u njegov unutarnji život.
Ne želim se baviti jednim te istim.
Mislim, ne želim stagnirati. Ako me shvaćate.
Volio bih napredovati.
Želim se oženiti i osnovati obitelj.
To je istina. I to je normalno.
Tko želi ostarjeti sâm? Shvaćate?
Bila sam u svojoj garderobi u Gracelandu.
Rekao je: „Cilla.” Pokucao mi je na vrata.
Držao je nešto iza leđa.
Onda mi je rekao: „Vrijeme je.”
Izvadio je kutijicu. U njoj je bio vjenčani prsten.
Bila sam u šoku.
Važnije je da se okružiš ljudima
koji te mogu malo usrećiti jer samo se jednom živi.
Nema druge prilike.
Moraš naći onu pravu. To se ne može požurivati.
Mislila sam: „Moj tata neće moći vjerovati.”
Zatrudnjela sam prve bračne noći.
Bila sam veoma nervozna.
Razmišljala sam: „Ne znam što ću. Jesam li spremna biti majka?”
Imala sam 21 g.
Jedne sam se noći rasplakala. Nisam to još nikomu ispričala.
Zvao me „Satnin”. Pitao me: „Satnin, što je bilo?
Što je bilo, dušo?” Znate. Rekla sam…
„Bojim se.”
„Ne znam jesam li spremna biti majka.”
Rekao je: „Bit ćeš divna majka.”
Rekla sam: „Neću više moći raditi sve s tobom.”
A on je rekao: „Hoćeš.”
Rekla sam: „Nećeš htjeti malu djecu u blizini.”
Kad smo se vjenčali, svašta smo radili zajedno. Išli smo u Las Vegas.
Mislila sam: „Sve će to završiti.”
Razmišljala sam mnogo drugačije nego on.
Razmišljao je o očinstvu.
Elvis se jako veselio što će postati otac.
Imao je tremu, svakako.
Nije znao držati dijete. Mislio je da ne zna.
Ispalo je divno.
Naposljetku je snimio posljednji film za Paramount.
Easy Come, Easy Go. Propao je.
Ploča nije ušla na top liste. Prodali su samo 30 000 primjeraka.
Mislim da nije shvaćao
kako je situacija ozbiljna sve dok jednog dana nije pročitao naslov
u jednom specijaliziranom časopisu:
„Više nema interesa za Presleyjeve filmove.”
PRESLEY NEMA IZGLEDA KRITIČAR RAZOČARAN FILMOM
Pukovnik je znao što treba učiniti da se ljudi ponovno zainteresiraju.
G. 1956. poslao ga je u bogzna koliko TV emisija.
Kad se vratio iz vojske i trebao je privući publiku,
bio je u emisiji sa Sinatrom.
Više nije imao ništa.
Mislio je: „Moram ga opet ubaciti u neku TV emisiju.”
Išao je na sve ili ništa.
Prošle su godine. Nedostaje mi kontakt s publikom.
Zbilja mi je bilo dosta.
Snimao sam mnogo filmova i nisam mogao raditi ono što znam.
To je dugo trajalo. Želio sam se vratiti.
Rekli su da je vrijeme da se vrati u dnevne boravke ljudi.
Ta je emisija tek poslije postala
ono što danas znamo kao povratnički specijal iz 1968.
Tijekom produkcije.
Nije htio biti blizu ljudi.
Samo se htio opustiti, otići na plažu i razmišljati.
Dovodio se u formu.
Počeo je trenirati.
Mislim da je smršavio 11 kg.
Vježbao je kao da se priprema za boksački meč.
Mislim da ga nikad prije nisam vidjela
tako uzbuđenog.
Dobro, idemo.
SNIMKA BR. 512 ELVIS: GOSPEL
Broj 512.
POVRATNIČKI SPECIJAL 1968. PROBA: GOSPEL
Tada nismo znali ni hoće li se Elvis pojaviti.
Na tim snimanjima često bend svira sâm
pa zatim idu prateći vokali
i onda producenti to sve povežu.
Ali onda se pojavio Elvis.
Snimka broj 501.
Sjeo je i razgovarao s nama.
„To odlično zvuči. Kako ste?”
Zatim ga je zanimalo tko smo mi,
čime se bavimo i kakvu glazbu volimo.
Rekao nam je da ima veliku tremu
zbog specijala iz 1968.
Imao je tremu jer to još nikad nije radio.
Sranje.
Ljudi danas govore o tom specijalu onako kako ga se sjećaju.
Bio je to Elvisov povratak sirovom rock and rollu.
Pukovnik je dao sve od sebe da to pokvari.
Specijal je bio pun skečeva.
Borio se. Bilo je puno šašavih koreografija.
-Kvragu. -Dobro.
Da, ima sjajne glazbe.
Ali ima i mnogo sranja na kojem je Pukovnik Parker inzistirao.
Broj 902.
Broj 510.
Kvragu.
Veoma je nervozan kad pjeva,
a kad radi bilo što drugo, veoma je iziritiran.
Snimka broj 120.
Sukob između Elvisa i Pukovnika…
Odnosno, Elvisov unutarnji sukob…
Kako god to postavimo, vidi se
da ga jako muči kad pogriješi.
Ulazite. Oprostite.
-Zakasnio sam. -Samo snimajte.
Bio je veoma ljut što mu narušavaju dostojanstvo skečevima.
Broj 502.
Gdje je prednji dio pozornice?
Ovdje, sprijeda.
Vidite li ovu plavu oznaku?
Otprilike ovdje.
Nakon 14 g. ne razlikujem prednji i stražnji dio.
Specijal je bio zamišljen kao Pukovnikov šašavi cirkus.
Producenti emisije dobili su Pukovnikov scenarij,
koji je prikazivao Elvisa kakvog je publika gledala već sedam godina.
U stankama između glume
Elvis je radio ono što je radio u privatnom životu.
Svirao je s prijateljima.
SVIRKA U GARDEROBI
Kad su producenti naišli i vidjeli to,
shvatili su da je ono što Pukovnik želi od njega obično smeće.
Ali da je ono što je Elvis radio privatno zapravo fantastično.
Nešto kao „Blue Moon of Kentucky”?
Svaki dan nakon probe svirao je akustičnu gitaru.
Sa svima koji bi se zatekli ondje.
Zaboravite produkciju i izvornu ideju.
Publika je žudjela za time, a nikada to nije imala priliku vidjeti.
Sinoć sam razmišljao o tome…
da uključimo ovaj segment
u miks, da ga nekamo ubacimo.
I ja sam razmišljao o tome, Elvise.
Ali moramo imati i ostale zabavne dijelove u emisiji.
Sad se opuštaš, obavio si svoje.
Rekao sam Pukovniku Parkeru da ću snimati to.
Rekao je: „Samo preko mene mrtvog.”
Nakon što sam ga danima progonio, napokon mi je frustriran rekao:
„U redu, možeš to uprizoriti na pozornici,
ali ne obećavam da će ući u emisiju koju će NBC prikazati.”
Kad vidite kako svira stare standarde,
blues i gospel, što je Elvis volio slušati…
Kad vidite kako ih izvodi,
doslovce gledate ono što se spontano događalo u garderobi
kad bi se kamere ugasile.
I onda zapamtite
opakog Elvisa koji se vraća na pozornicu i kaže:
„Dobri su Keith Richards i Mick Jagger, ali ja sam Elvis Presley, jebemu.”
Ovu emisiju u boji predstavlja vam NBC.
Singer predstavlja Elvisa. U glavnoj ulozi Elvis Presley
u svom prvom TV specijalu.
Ovo je njegov prvi nastup nakon gotovo deset godina.
Rekao nam je da ima veliku tremu.
Hoće li se svidjeti ljudima?
Nismo znali hoće li Elvis uopće izaći iz garderobe.
Dobro došli na NBC…
Bavim se nečim potpuno drugim, jasno.
Ali znate što ću vam reći?
Ako se ne bojiš, onda imaš problem.
Ako želiš da bude dobro, onda umireš od straha.
Osjećaš se veoma usamljeno.
Strah od neuspjeha
izvrsna je motivacija.
Strah da ćeš se osramotiti.
Svi znamo kako je to kad stojiš pred ljudima i ne ide kako treba.
I to je užasno.
„ELVIS" U GLAVNOJ ULOZI ELVIS PRESLEY
„Ovdje ima mladih ljudi.
Ne znam ni vole li moju glazbu. Vjerojatno vole Beatlese.
Vole Janis Joplin ili Jimmyja Hendrixa.
Nikomu neće biti stalo do mene.”
Ali u takvoj situaciji
kad je sve protiv tebe, imaš poticaj da uspiješ.
Kažem da je to tjeskoba zbog iščekivanja.
Sjećam se,
na početku turneje Born in the U. S. A. u Saint Paulu
sjedio sam iza pozornice deset minuta prije izlaska
i čuo kako se ori iz publike.
Urlali su kao ludi.
I rekao sam si: „Čovječe.
U što sam se to uvalio?”
Izlaziš na nepoznatu pozornicu.
Tvoj nastup produciraju i režiraju ljudi koje slabo poznaješ.
No onda sve pošalješ kvragu.
Kažeš: „Moram izaći bez obzira na sve. Jebiga!”
Došao je do toga. „Jebiga!”
O tome je razmišljao.
Znate? Osjetio je to.
I jednostavno je krenuo.
Krenuo je na put koji mu je sudbina odredila.
SNIMKA BR. 912 ELVIS - UVODNI DIO
Živio sam u Woodstocku u New Yorku.
Svi iz The Banda bili smo ondje. I Bob Dylan.
Kad smo čuli da je na televiziji specijal s Elvisom,
Bob i ja rekli smo: „Pogledajmo to. Da vidimo je li stari momak još dobar.”
IZVORNA EMISIJA UVODNI DIO
Imao sam malu blagovaonicu s velikim televizorom.
Otac mi je bio u kuhinji, ali je vidio televizor
sa svog mjesta za kuhinjskim stolom.
Sjedio sam ispred televizora.
Tada se Elvis Presley ponovno rodio.
Sjedila sam na vrhu da sve vidim.
Kad je izašao na pozornicu, zadivio me.
Nikad nisam gledala njegov nastup. Tada sam ga prvi put vidjela i zadivio me.
„Dakle, tako to izgleda?”
Nisam shvaćao kako je dobar jer sam ga vidio jedanput ili dvaput.
Nije nam pokazao samo tko je bio, nego i tko bi mogao biti.
Elvis je pokazao da ima ono nešto.
Još je bio dobar.
Razvio se, bio je jači.
Elvis mu je pomogao da ode korak dalje.
Odmah sam primijetio
da dugo nije izgledao tako dobro.
Kad je izašao,
bio je najzgodniji tip na svijetu.
Izašao je u kožnom odijelu.
S onim jagodicama je izgledao poput grčkog kipa.
Pa, laku noć!
Nastup je dugo trajao.
Godinama se nije pojavio pred ljudima i izvodio glazbu.
Bio je daleko, odvojen od njih.
Onda, što ćemo sad, ljudi?
Bio je nesiguran zbog mnogočega.
Izložio se mogućem izrugivanju.
Ovo bi trebao biti neslužbeni dio nastupa u kojem se možemo onesvijestiti
ili raditi nešto drugo. Osobito ja.
Da, tip u ludim odijelima koji njiše bokovima
s bujnom kosom bio je vrlo sramežljiv
i vrlo osjetljiv čovjek.
Večeras nemamo cijeli bend, ali želimo…
Želimo vam pokazati kako smo… Kako sam počeo prije 14 godina.
I kako smo tada zvučali.
Čovjek s moje lijeve strane svirao je gitaru sa mnom
kad sam tek počeo 1912. Mislim…
Taj specijal nije samo Elvisov povratak.
Elvis je doslovce ponovno okupio svoj bend.
Ovo je Scotty Moore, moj gitarist.
To je bio njegov bend kad je bio country-pjevač.
Kad je nastupao na Louisiana Hayrideu.
S tim je bendom nastupao u Opryju.
Ovo je moj bubnjar iz Shreveporta u Louisiani.
Upoznali smo se prije 10 g. D. J. Fontana.
Gledali smo glazbenike koji se vole,
koji su se udaljili i ponovno okupili
da još jednom izvedu čaroliju.
Prva stvar koju smo snimili imala je gitaru, bas
i još jednu gitaru.
Zvučalo je ovako.
Kad je sjedio na toj stolici
sa svojim prijateljima, okružen publikom,
u intimnom okruženju,
vidjelo se kako se povezuje s ljudima.
Izgledao je fantastično.
Zvučao je fantastično.
Kao da kaže: „Moja ekipa! Okupila se i…”
Znate? Opet pobjeđuju.
Idemo!
To je bilo pravo otkriće.
Pravo glazbeno otkriće.
Vidjeli smo da je uistinu pravi umjetnik.
Fantastično je pjevao.
Vidjeli smo kako svira gitaru.
Prvi smo ga put čuli kako svira.
Bio je izvrstan gitarist.
Jesmo li na televiziji?
-Jesmo li na televiziji? -Ne, u vlaku za Tulsu.
Za mene je ključan dio specijala iz 1968.
kad Elvis pjeva „Baby What Do You Want Me To Do”.
To je pjesma za zagrijavanje. Blues.
Ima opaku gitaru.
Vidi se da je rođen za to.
Idemo!
Vratilo se sve zbog čega je dospio onamo,
a sve što je putem pošlo naopako, nestalo je.
Sve.
Zacijelo je za njega to bio važan trenutak.
Vraćao se u život.
I vjerojatno mu je sinulo:
„Ja sam Elvis Presley, jebemu.”
Malo me muči usnica.
Znate. Samo malo. Nešto mi nije u redu s usnicom.
-Pa… -Sjećate se toga?
Samo da znate, tako sam snimio 29 filmova.
Hej, Elvise. Prst!
Da. Samo sam njime smio micati na Floridi.
Jednom je policija snimala moj nastup na Floridi
jer je udruga roditelja ili mladih… Kako god! Mislili su da sam…
Što god već. I…
Rekli su: „On je sigurno lud.”
I tako su…
Policija je došla i snimala nastup.
Nisam se smio micati, nego mirno stajati.
Smio sam samo micati malim prstom.
Tijekom cijelog nastupa.
Nikad prije nitko nije vidio Elvisa tako stvarnog.
To je možda bilo i prvi put
da je itko doista vidio
Elvisa Aarona Presleyja kao stvarnog čovjeka
iz Tupela u Memphisu.
I tako sam mu rekao: „Gle, možeš raditi što god želiš.
Možeš raditi što god želiš.”
Rekao sam…
Idemo!
Bože dragi!
Bio je… Bio je poput tigra.
Razmetao se, radio je ono što zna, bio je seksi.
Bilo je to poput reinkarnacije.
„Udana sam za njega? Gdje sam ja živjela?”
Ajme meni! Bio je predivan.
Kosa mu se sjajila pod reflektorima.
GLEDATELJICA U PUBLICI
Zračio je kao…
Ne znam kako izgleda Bog, ali izgledao je božanstveno.
Samo tako nastavite.
Atmosfera je bila užarena.
Oduzeo nam je dah.
Sjećam se da su neke djevojke ludjele zbog njega.
Rekle su: „Bože mili! Nisam znala.
Nisam imala pojma da je ovako karizmatičan.
Nisam imala pojma da je ovako seksi.”
Kako vam se sviđa zasad?
Slušala sam komentare i čudila se.
Upravo ga otkrivaju.
Tako smo se osjećali kad se tek pojavio.
Pjevao je pjesmu za pjesmom. „A sad još jedan moj hit.
A sad još jedan moj hit.” To je bilo dobro.
Ali u jednom trenutku zapjevao je „Trying to Get to You”.
„Trying to Get to You.”
Bila je na B-strani jednog od njegovih starih albuma.
Pjevao je tu pjesmu iz sveg glasa.
Bilo je veličanstveno.
Bilo je fenomenalno jer je bio slobodan.
Pukovnik ga je godinama držao u izolaciji, snimao je filmove.
Ali kad su ga pustili na pozornicu, sve je bilo jasno.
Pomislila sam: „Kakav frajer u tom crnom kožnom odijelu.
Samo naprijed, brate.”
Publika je bila oduševljena.
Osjetio je ono što je volio i zbog čega se time bavio.
Nije to radio zbog novca. Novac je super.
Ali to ga je veselilo još otkako je bio dijete.
Izveo je to kao stari Elvis. Očito ga je svladala nostalgija.
Dakle, istodobno je bio stari i novi Elvis.
Vidjeli smo starog Elvisa, Elvisa iz 1968. i budućeg Elvisa.
Tražio je način da se osjeća dobro u svojoj koži.
Mislim da mu je specijal iz 1968. pomogao da ga nađe.
Kad ljudi raspravljaju o Elvisu i kažu da su razočarani njegovom karijerom,
kažu da nije uspio do kraja ispuniti svoju sudbinu.
Te je večeri počeo ispunjavati svoju sudbinu.
I ispunio ju je.
U specijalu iz 1968. vidjeli smo majstora na djelu.
Ali Elvis je bio takav svaki dan.
Nitko nije bio toliko dalekovidan da svaki dan snima Elvisa.
Da su imali soli u glavi ili da su to predvidjeli,
snimili bi još 50 takvih emisija. I o njima bismo raspravljali.
Elvis je bio takav svaki jebeni dan.
Nije samo imao dobar dan.
Bio je takav ama baš svaki dan, kvragu.
Raspravljamo o tome kako se nosio sa svakodnevnim životom.
S bračnim stresom, očinstvom, slavom,
sranjima Pukovnika Toma Parkera.
Ali ta je priča prošarana bljeskovima.
Dok proučavamo ono što je ostalo, pitamo se:
„Zašto nema više toga? Zašto?”
Sve izvanredne priče iz šoubiznisa moraju imati više od jednog čina.
One najbolje imaju tri čina.
Taj mu je specijal pružio treći čin.
Svi znamo kako to završava.
Ali na početku je bilo sjajno.
Elvisu Presleyju poželio bih nešto čudno.
Da ljudi imaju više empatije prema njemu.
Objektiviziramo slavne ljude.
On je bio čovjek.
Čovjek koji se bojao, ali je davao sve od sebe.
Radostan sam kad vidim taj specijal
jer se tako zauzeo za sebe.
IZVORNA EMISIJA ZAVRŠNI DIO
Mnogi doživljavaju Elvisa samo kao tragičnu figuru.
Svi znamo kako je završilo.
Kad gledam specijal iz 1968., zamišljam da…
Da je to bilo to.
Da je sišao s pozornice i živio sretno.
Jer te smo večeri vidjeli jedinu priliku
kad je Elvis Presley odlučio biti ono što jest, za sebe.
Tada se uspio najviše približiti ostvarenju svojih snova,
zbog kojih se uopće prihvatio mikrofona.
Elvisa danas pamtimo kao iskonsku američku zvijezdu.
Zato što je bilo trenutaka
kad su ljudi to vidjeli.
A najvažniji od tih trenutaka
dogodio se te večeri na pozornici u Los Angelesu.
Hvala. Laku noć.
POVRATNIČKI SPECIJAL EMITIRAN JE 3. PROSINCA 1968.
BILA JE TO NAJGLEDANIJA NBC-JEVA EMISIJA GODINE.
GLEDALO JU JE 42 % AMERIKANACA.
ELVIS SE NAKON 1968. POSVETIO NASTUPIMA UŽIVO.
IZVEO JE JOŠ 361 KONCERT PRIJE SVOJE SMRTI 1977.
IMAO JE 42 GODINE.
Prijevod titlova: Sanja Vorkapić Velić