Downloaded from YTS.MX
KESÄKUUSSA 1968 ELVIS PRESLEY ALOITTI HARJOITTELEMAAN
Official YIFY movies site: YTS.MX
ENSIMMÄISTÄ LIVE-ESIINTYMISTÄÄN YLI SEITSEMÄÄN VUOTEEN.
HÄN EI OLLUT JULKAISSUT TOP 10 -HITTIÄ VIITEEN VUOTEEN.
HÄNEN URANSA VIIHDYTTÄJÄNÄ
OLI VAARASSA.
Hänen tulevaisuutensa riippui siitä erikoisjaksosta.
Elvis oli uransa pohjalla ja teki elokuvia, joita ei halunnut tehdä.
Hän ei ollut ollut lavalla seitsemään vuoteen.
Tiedättekö, miksi olemme täällä? Elvis Presleyn erikoisjakson vuoksi.
Elviksen '68 Comeback Special kertoisi hänelle,
oliko kansa enää kiinnostunut hänestä esiintyjänä.
Jos Elvis ei tekisi uransa parasta esitystä,
se olisi siinä.
Kun Elvis aloitti uransa, hän oli jotain aivan uutta.
Se, miltä hän alkuaikoina näytti, oli niin coolia kuin vain voi olla.
Mutta se kehittyi 60-luvulla.
Hän teki musiikkia, joka ei ollut yhtä hyvää kuin alussa tekemänsä.
Hän teki elokuvia, joihin kukaan ei uskonut.
Ostan sinulle suurimman pihvin.
Ei oltu varmoja, oliko hän niin hyvä kuin ajateltiin -
vai oliko hän menettänyt teränsä.
Näkisimme nyt, onko hän todella palannut vai ei.
Näkisimme, mistä hänet on tehty.
Juuri ennen kuin he tulevat lavalle,
Elvis kutsuu ohjaajan pukuhuoneeseen -
ja sanoo: "En voi mennä tuonne."
OHJAAJA
Ja yleisöä saapui katsomoon.
Glenn?
Aloitanko?
Selvä. Tiedättehän, miksi olemme täällä?
Ohjaaja sanoo: "Kuule, Elvis.
Sinun pitää mennä lavalle." Elvis oli nahkatakissaan.
Ohjaaja sanoo: "Tehdään näin.
Mene lavalle, ja jos et pidä siitä, esitän, että nauhat tuhoutuivat."
Hän tekee hullun lupauksen.
Elvis menee lavalle.
Hän oli tietoinen panoksista.
Hän tiesi, että epäonnistuminen päättäisi kaiken.
Se voisi tuhota hänen uransa. Hän tiesi sen.
Tervetuloa NBC:lle ja Elvis Presley Specialin seuraan.
NAUHOITUS: 29.6.1968 ESITYS: 3.12.1968
Pystytte parempaan. Sanon sen uudestaan. Haluan kuulla jotain.
Tervetuloa NBC:lle ja Elvis Presley Specialin seuraan!
Tässä on Elvis Presley.
Minun on tehtävä se ennemmin tai myöhemmin, joten aloitetaan sitten.
Aloitetaan uudestaan. Se meni ohi.
Elvis sählää tullessaan sisään. He aloittavat alusta.
Hän on todella hermostunut. Hän hikoilee.
Olemme valmiita. -Poikani.
Minut viedään vankilaan.
Kun hänet näkee, on vaikea muistaa, että hän oli aikoinaan kuningas.
Kauanko seison tässä? Olemmeko valmiita?
Seisominen alkaa olla noloa, Steve. On tehtävä jotain.
Se on yllättävää, koska hän on tosi hermostunut. Hän on niin epävarma.
Niin häkeltynyt sen hetken tärkeydestä.
Oletko valmis? -En, mutta yritämme silti.
Tällä lavalla seisoi -
rock-tähden kuori, joka vain vuosikymmen aiemmin -
oli kauhistuttanut Yhdysvaltojen valtavirtaa.
Meillä on seitsemän vuoden sopimus Paramount Picturesin kanssa.
Se kaikki katosi yhtäkkiä. Se oli kuin unta.
ARMEIJAN LÄÄKÄRINTARKASTUKSESSA
Sano jotain faneillesi. Onko sinulla heille viestiä?
Siksi olin -
hyvin lannistunut.
Tässä on Elvis Presley!
KUNINKAAN PALUU: ELVIKSEN SUOSION LASKU JA NOUSU
Vain muutama viikko sitten nuori mies Memphisistä -
nauhoitti laulun Sun-levymerkille.
Hän on vasta 19-vuotias. Elvis Presley, annetaan aplodit.
Olen aina pitänyt musiikista. Äiti ja isä rakastivat laulamista.
He kertoivat, että kun olin 3–4-vuotias, kävelin kirkossa kuoron luokse -
ja aloin lyödä tahtia.
Pitää muistaa, että silloin musiikki oli rotueroteltua.
Suurin osa kuulemastamme musiikista oli mustaa: rhythm and bluesia,
B.B. King, Little Richard.
Valkoiset soittivat Pat Boonea, McGuire Sistersiä,
emmekä olleet kiinnostuneita sellaisesta musiikista.
Yhdysvallat pelkäsi todella, että mustien kulttuuri tartuttaisi -
valkoiset lapset.
Sitten tuli Elvis, joka otti musiikin ja liikkeet,
jotka hän näki nuoruutensa Mississippissä ja Memphisissä.
Sitä musiikkia hän rakasti ja sen hän toi lavalle.
Tämä antoi meille oman musiikin, joka ei ollut vanhempiemme musiikkia.
Se oli vaarallista, koska se ei ollut yhteiskuntamme musiikkia -
varsinkaan etelässä. Se oli tabu.
Silloin Elvis esitti versioita mustien artistien lauluista.
Elvis oli syvästä etelästä, joten hän halusi olla mustien lähellä.
Kysyin häneltä, miten hän alkoi pitää mustien musiikista.
Hän kertoi kiertäneensä mustien kirkkoja,
istuneensa ikkunoiden vieressä ja kuunnelleensa musiikkia.
Hän oli hyvä esimerkki siitä, mitä tapahtuu,
kun yhdistetään vuorilta laskeutuva -
ja Mississippi-jokea pitkin tuleva musiikki.
Kun ne räjähtivät, syntyi rock and roll.
Kukaan valkoinen ei laulanut niin tai ei edes käyttäytynyt niin lavalla.
Meistä se oli hauskaa, koska sanoimme, että hän vain yrittää olla musta.
Mutta ei, hän vain oli sellainen.
Se aiheutti kaikenlaisia kiistoja niihin aikoihin.
Koska hänen faninsa eivät halunneet, että hän on musta,
eivätkä he tainneet tajuta, että sieltä hänen laulunsa tulivat.
Mutta me mustat taiteilijat ja laulajat tiesimme eron Elviksen -
ja muiden silloisten valkoisten laulajien välillä.
Maailma yritti pitää meidät erillään.
Mutta musiikki ei erota. Musiikki yhdistää.
Elvis oli kunnianhimoinen artisti.
Hän oli myös lapsi, joka kasvoi köyhyydessä,
jonka suurin pelko oli olla taas köyhä.
Hänen kaksi suurinta tavoitettaan oli käyttää lahjakkuuttaan -
ja ettei hän olisi enää ikinä köyhä.
Ne olivat vastakkain koko hänen elämänsä.
EVERSTI TOMIN SHOW PÄÄSISÄÄNKÄYNTI
Suurin osa Elviksen aikaisemman musiikin aikalaisista -
ovat nyt vain alaviitteitä rock and rollin historiassa.
Koska heillä ei ollut sitä asiaa, joka Elvis Presleyllä oli.
Eversti Tom Parkeria, alan ovelinta manageria.
Kun eversti katsoi Elvistä,
hän näki suuren, kiiltävän idolin, jota Yhdysvallat palvoisi.
Kun Elvis katsoi peiliin, hän näki B.B. Kingin.
Ne kaksi versiota samasta henkilöstä eivät ikinä voisi elää rinnakkain,
ja everstin Elvis tappoi sen toisen Elviksen.
Elvis ja eversti aloittivat yhteistyön vuonna 1955,
kun Elvis oli kiertueella promoamassa Sun-singlejään -
ja eversi manageroi Hank Snow'ta.
He lähtivät samalle pakettikiertueelle, jolloin eversti näki,
millainen Elvis oli, yleisön reaktion ja tämän lahjakkuuden.
Hän alkoi melkein välittömästi -
pohtia, miten hän aikoo kaapata Elviksen managerin pestin.
Eversti Parker aloitti karnevaaleilla. Hän piti Elvistä kauppatavarana.
Elvis oli vekotin, jonka hän myisi Amerikalle.
Elviksen mielessä eversti oli jonkinlainen nero.
Hän oli myyntinero.
Hän oli nerokas showmies ja karnevaalien konkari.
Hänellä oli nerokkaita viihdeideoita.
Kun eversti tapasi Elviksen ja puhui hänelle -
televisiosta ja elokuvista,
eversti vei vallan. Elvis oli alle 21-vuotias.
Minua ei tunnettu ennen kuin eversti Parker ryhtyi managerikseni.
Pääsin televisioon, ja minusta alkoi tulla tunnettu.
Elvis Presley. Ja tässä hän on.
ELVIKSEN ENSIMMÄINEN TV-ESIINTYMINEN 28.1.1956
Everstin voi tiivistää näin.
"Viime vuonna pojallani oli miljoonan dollarin verran lahjakkuutta.
Tänä vuonna hänellä on miljoona dollaria."
Siinä on eversti Tom Parker pähkinänkuoressa.
Hän keksi nykypäivän oheistuotteet. Eversti laittoi Elviksen kasvot kaikkeen.
Siihen asti oli olemassa vain Mikki Hiiren oheistuotteita.
Hän vei sen uudelle tasolle.
Kukaan ei voi kiistää, että tällä artistilla, halusipa sitä tai ei,
on valtavat määrät energiaa ja lahjakkuutta.
Nimi Elvis Presley on tavalla tai toisella kaikkien huulilla.
Kun Elvis esiintyi Ed Sullivan Show'ssa,
tiesin näkeväni jotain, mitä ei ehkä oltu ennen nähty,
eli uudentyyppisen ihmisen, 1900-luvun miehen.
Olin lapsi ja innoissani musiikista.
Se kosketti minua syvästi, että jo nuorena -
hän oli avoimen seksuaalinen ulkonäöltään,
se, miten hän kampasi hiuksensa tai meikkasi…
Hän käytti meikkiä vuonna 1956.
Kun näin Elviksen, pyysin äidiltä päästä Mike Diehlin musiikkiliikkeeseen.
Vuokrasin kitaran, tulin kotiin -
ja vain haistelin ja kosketin sitä. Näppäilin sitä. En osannut soittaa.
Oli monia asioita, joita ei ollut ennen tajunnut,
joille hän avasi oven ja antoi luvan -
olla sellainen kuin on.
Sääntöjä ei tarvinnut noudattaa.
Säännöt sai rikkoa.
Kysyin äidiltäni: "Muistatko, kun Elvis Presley tuli?"
Hän varttui irlantilaiskatolisessa perheessä.
Hän sanoi, että se oli inhottavaa.
Olin todella pettynyt. "Äiti, se on Elvis."
"No, minä en pidä siitä."
Hänen jalkojensa liike -
ei ollut mikään siisti esiintymisliike. Hän ei voinut sille mitään.
Ihmiset kysyvät aina, miksi en voi olla paikallani laulaessani.
Katson ja kuuntelen yleisöäni.
Tiedän, että me kaikki pudistelemme jotain pois. Kukaan ei tiedä, mitä.
Tärkeintä on päästä eroon siitä, eikä keneenkään satu.
Kun hän on Ed Sullivan Show'ssa syyskuussa 1956,
hän on ollut televisiossa jo kymmenen kertaa ja…
Milton Berle Show aiheuttaa polemiikkia.
Saarnaan rock and rollia vastaan, koska tiedän, mitä se tekee.
Tiedän sen pahan tunteen, jonka tuntee, kun sitä laulaa.
ELVIS (PELVIS) ED SULLIVAN SHOW'SSA
En tykkää lempinimestä "Elvis the Pelvis". Se on lapsellisin nimi,
jonka olen aikuisen suusta kuullut.
Jos minua halutaan kutsua niin, en voi sille mitään.
Minun on hyväksyttävä se.
Tärkein syy Elvis Presleyn kritiikille -
on se, että hänestä on tullut teinityttöjen seksisymboli.
He villiintyvät hänestä.
Hänen itseluottamuksensa, joka toimi polttoaineena seksuaaliselle karismalle,
oli se, mikä pelotti Amerikkaa.
Yksi Presleyn suosion salaisuus teinien keskuudessa -
oli se, etteivät vanhemmat pitäneet hänestä.
Jos vanhemmat lakkaavat arvostelemasta hänen lauluaan,
ennustan, että hänen tähtensä putoaa -
yhtä nopeasti kuin nousikin.
Elvis oli -
hyvin ainutlaatuinen,
koska hän ei ollut mies, jota ymmärsi vain musiikkia kuuntelemalla.
Hänet piti nähdä.
Elvis Presley!
Entä poikani? Rakastan häntä.
Mahtavaa. Mennään.
Hollywood oli silloin paras määränpäähän, jos halusi olla kuuluisa.
Se toimi Frank Sinatralle, Bing Crosbylle ja Dean Martinille.
Heidän oli luonnollista odottaa…
Milloin se tapahtuu?
Ei tapahtuuko se vaan milloin se tapahtuu.
Irti kädestäni, herra Fields.
Miksi olet niin ystävällinen leidin kanssa?
Tapasimme Pariisissa. Ranskan kuningas esitteli meidät.
Jos ongelmia etsit
Oikeaan paikkaan tulit
Elvis halusi näytellä vakavissa rooleissa.
Hän ihaili James Deania -
ja halusi olla kuin Dean ja Brando.
Kitaraa kainalossa tarjottiin ensin James Deanille.
Siksi Elvis riemastui roolista.
Mielestäni Elvistä oli hauska katsella. Hän saattoi edetä elokuvaurallaan.
'KITARA KAINALOSSA' ON PRESLEYN PARAS
Tulin Hollywoodiin ja tein neljä elokuvaa. Kaikki tapahtui todella lyhyessä ajassa.
Ja kun minulla meni hyvin, tuli kutsunnat.
Se kaikki katosi yhtäkkiä. Se oli kuin unta.
Poks.
Vannon…
2.3.1958
…uskollisuutta Yhdysvalloille.
Yhdysvalloille.
Onnittelut, olette nyt armeijassa. Olette sotamiehiä.
Hänen tuottoisa uransa rock and roll -kuninkaana on keskeytetty hetkeksi,
kun Elvis Presley aloittaa asepalveluksen Arkansasin Fort Chaffeessa.
Setä Samulilla ei ole suosikkeja, ja nuo pulisongit,
jotka olivat hänen tavaramerkkinsä, uhrataan sotilasunivormulle.
Yhdysvaltain armeijan sotamies Elvis Presleyn -
on määrä lähteä tänään Saksaan.
Hän oli uransa huipulla. Kaiken viimeiseksi hän halusi armeijaan.
Se oli surullista.
Muistan, kun Elvis nousi laivaan -
putkikassi olalla -
ja heitti hyvästit faneilleen, kun lähti Saksaan.
Vaikka siellä ei ollutkaan sotaa, kun ajattelee 1950-luvun Saksaa,
se oli kuin menisi kaikkein pahimpaan paikkaan.
Tämä on tarina Yhdysvaltain armeijan roolista.
Heidän työnsä on estää kommunismia Saksassa ja vapaassa Euroopassa.
On etuoikeus olla Euroopassa.
Olen odottanut sitä jo jonkin aikaa.
Kadun vain sitä, että -
en voi -
esiintyä ja tehdä muuta, kun olen täällä, mutta odotan sitä, kun minun -
palvelukseni päättyy. Haluaisin palata Eurooppaan tavalliselle kiertueelle.
Paljon kiitoksia, herra Presley. Mukavaa oleskelua Saksassa.
Paljon kiitoksia.
Arrivederci. Ei, se on italiaa.
Tapasin Elviksen Saksassa.
Isäni oli ilmavoimissa, ja hänen asemapaikkansa oli siellä.
Vietin aikaani eräänä iltapäivänä paikassa nimeltä Eagles Club.
Siellä oli jukeboksi. Soitimme levyjä.
Kirjoitin ystävälleni siitä, kuinka paljon vihasin olla siellä,
että ikävöin heitä kaikkia.
Eräs mies tuli esittäytymään ja kysyi, kirjotanko ystävilleni.
"Kyllä, tulimme kolme viikkoa sitten."
Hän kysyi, pidänkö Elviksestä.
Sanoin, että kukapa ei pitäisi. Hän kysyi, haluanko tavata hänet.
Kotona sanoin isälle: "Isä, tapasin jonkun Eagles Clubilla.
Hän kysyi, haluanko tavata Elviksen."
Se ei mennyt hyvin, koska isä ei ollut fani, eikä ollut äitikään.
Ajattelin, että tapaisimme kerran.
En kuvitellutkaan, että minua pyydettäisiin toiste.
Menimme sinne seuraavana lauantaina.
Pianon päällä oli lasi.
Kun hän lauloi, hän rokkasi aivan kuin Jerry Lee Lewis.
Katselin sitä ja pelkäsin,
että lasi läikkyy ja kaatuu. Kun se alkoi kaatua,
hän nosti sen ja katsoi kuin se olisi hänen temppunsa.
Armeija ei ollut hänen juttunsa. Se oli vieras paikka.
Hän oli yksin, ja yleensä hänen ympärillään oli ihmisiä.
Hänellä oli kaverinsa jo ennen armeijaa.
Hän oli ensimmäistä kertaa yksin.
Minusta kuulosti siltä, että hän tarvitsi juttukaveria.
Elvis vuodatti sydäntään minulle. Hän oli juuri menettänyt äitinsä.
En menettänyt vain äitiäni vaan ystävän, kumppanin,
jonkun, jolle puhua. Herätin hänet keskellä yötä,
jos jokin asia huoletti, ja hän heräsi ja yritti auttaa.
Elviksen ja Gladysin suhde oli hyvin läheinen alusta asti.
He asuivat uskomattoman köyhällä alueella Tupelossa.
Gladys yritti parantaa heidän elämäänsä.
Ja samalla Vernon päätyi vankilaan sekin väärentämisestä.
Ison ajan Elviksen lapsuudesta -
he olivat Gladysin kanssa kaksin, ja Gladys paiski töitä,
ruokki, vaatetti ja lähetti Elviksen kouluun.
Hän oli Elviksen tuki ja turva, kun oli paineita,
stressiä, kaikkea, mitä uralla tapahtuikaan.
ELVIS PRESLEYN ÄITI KUOLEE SAIRAUTEEN
Tunsin myötätuntoa häntä kohtaan. Tuntui kamalalta.
Hän oli kaukana,
kun hän menetti läheisen äitinsä.
Niin me loimme yhteytemme.
Häntä hermostutti se,
voisiko hän jatkaa uraansa tai laulaa enää ikinä.
Hän oli poissa pitkän aikaa -
ja hän uskoi, että fanit unohtaisivat hänet.
Joku uusi tulisi hänen tilalleen.
Sano jotain faneillesi. Onko sinulla heille viestiä?
Kyllä. Haluaisin sanoa, että huolimatta siitä,
etten ole ollut heidän näköpiirissään, toivon, etteivät he ole unohtaneet.
Odotan innolla aikaa,
jolloin voin palata ja viihdyttää heitä kuin ennen.
Elvis -
oli hyvin herkkä ja hyvin epävarma.
Kuin se pikkupoika, joka häpesi sitä, mitä isälle tapahtui, häpesi köyhyyttä,
häpesi äidin kohtaloa, yritti korjata tilannetta,
parantaa asioita ja miellyttää ihmisiä.
Hän oli syvimmiltään miellyttäjä,
mikä teki hänestä karismaattisen lavalla, mutta se oli hänen Akilleen kantapäänsä.
Hän halusi kansan rakastavan.
Mitä enemmän kansa rakastaa, sitä enemmän sitä tarvitsee.
Kun hän oli armeijassa, häntä alkoi uuvuttaa se,
ettei hän saanut yleisön rakkautta.
Yleensä kun artisti on niin suosittu,
menee armeijaan ja on pari vuotta pois näkyvistä,
hän ei voi koskaan palata samalle tasolle.
Elvis ei ollut poissa näkyvistä.
Tärkein asia, jonka Eversti tekee ennen kuin Elvis menee armeijaan,
on se, että hän laittaa Elviksen äänittämään kappaleita.
He julkaisevat hittejä, kun Elvis on Saksassa.
Jos ei kiinnittäisi huomiota uutisiin -
ja siihen, mitä Elvis fyysisesti tekee, voisi luulla, että hän tekisi yhä levyjä.
Ennen kuin hän lähti Saksaan, hän oli yhä kapinallinen.
Ja silti hän oli jalkamies, joka valvoi yöt vartiossa.
Sai paleltumia lumessa.
Eversti kirjoitti kerta toisensa jälkeen ja selitti, miten mainosti levyjä.
PITÄÄKSEEN NIMEN FANIEN JA MUIDEN HUULILLA,
KUN HÄN ON ARMEIJASSA.
Hän sanoi tehneensä sopimuksia, että Elvis tekisi elokuvan.
Että hän oli sopinut kahdesta elokuvasta.
Haluaisin sanoa, että kun pääsen armeijasta, odotan innolla sitä,
että jatkan siitä, mihin jäin, kun astuin palvelukseen.
Otaksun, että nautit siitä, mitä teet tai mitä teit ennen armeijaa.
Kyllä vain. Se oli vaikein osa koko asepalvelusta.
Kun olin kaukana siitä. -Kaukana fanien luotako?
Kaukana showbisneksestä. Se oli vaikeinta.
Mietin menneitä koko ajan ja pohdin tulevaisuutta.
Ei ollut rockmuusikkoa,
jonka 20–30-vuotisesta urasta olisi voinut ottaa mallia.
Häntä ei ollut olemassa.
Kaikki pitivät Sinatraa menestyneenä.
Sinatran ura oli uskomaton.
Ja sellaiset viihdyttäjät…
Se oli tavallaan… Se oli kaiken huippu.
12.5.1960
Frank Sinatra Timex Show, "Tervetuloa kotiin, Elvis."
Minusta tässä erottuu -
tämä hyvin ovela siirto,
koska Frank Sinatra toivottaa hänet tervetulleeksi kotiin ohjelmassaan.
Se on pieni "tervetulolahjamme". Ne kaksi vuotta, jotka menetit armeijassa.
Kun muistelen sitä, tajuan, että ehkä et jäänytkään kovin paljosta paitsi.
Taisitkin menettää vain pulisonkisi.
Mitä sanoisitte, jos laulaisin toisen laulun?
Sillä hetkellä on selvää,
että Elvis otetaan klubiin mukaan.
Frank kertoo maalle: "Hän on hyvä poika.
Hän palveli maataan armeijassa. Nyt hän on palannut."
Mutta samalla Elvis luopuu jostain.
Päästäkseen klubiin -
on luovuttava vaarantunnusta.
"Tämä henkilö on uhka.
Tyttäreni saattaa paeta tämän tyypin kanssa."
Se on ohi. Se on kuin neuvoteltu kompromissi.
Sinatraa kutsutaan hallituksen puheenjohtajaksi,
koska hän pyörittää showbisnestä.
Häntä pidetään miehenä,
joka voi siunata tiettyjä ihmisiä -
laulamalla jonkun toisen laulun.
Olipa kaunista.
Jotkut radioasemat eivät enää soita rock and rollia. Mitä mieltä olet siitä?
Mitä tapahtuisi urallesi, jos rock and roll kuolisi?
Jos rock and roll kuolisi kokonaan,
minun pitäisi tehdä jotain muuta musiikin saralla. Ehkäpä -
oopperaa. En oikeastaan tiedä.
Kun Elvis oli armeijassa,
hän kuuli eurooppalaista musiikkia ja piti erityisesti Mario Lanzasta.
Lanza oli oopperalaulaja. Siellä tämä ristipölytys taisi tapahtua.
ANTAUDU
Elvis muutti musiikkityyliään ja ääntään. Hänen puhetyylinsä muuttui paljon.
Elvis haluaa vakavissaan laulaa suurella äänellä armeijan jälkeen.
Hänellä on melkeinpä oopperalaulajan ääniala.
Heti kun hän palaa armeijasta, eversti vie hänet suoraan studioon.
He nauhoittavat paljon aikuisempia juttuja.
Elviksellä oli hittejä jokaisesta genrestä.
Kuulostaako hän Elvikseltä joka biisissä? Joo. Miten?
TAITEILIJA
Hän ei ole muuttunut. Hän saa genret taipumaan, ei toisin päin.
Se on hänen lahjakkuutensa valoa.
Elvis palaa ja esiintyy hyväntekeväisyysshow'ssa.
Se oli Pearl Harbor -hyväntekeväisyysjärjestön show.
Täältä hän tulee! Hyvät naiset ja herrat, näyttää siltä kuin… Se on Elvis Presley!
USS ARIZONA -MUISTOKONSERTTI 25.3.1961
Hän astuu lavalle ja on itse karisman ilmentymä.
Se oli jonkinlainen huippu.
Voisi luulla, että se olisi uuden uran alku,
mutta se olikin jonkin loppu.
Hän kävelee lavalta, eikä hän kävelisi toiselle lavalle seitsemään vuoteen.
Eikö rock and roll tee kuolemaa?
Vuonna 1956, kun aloitin, kuulin samaa.
Että rock and roll on kuollut.
En sano, ettei se kuole, koska se voi olla kuollut huomenna. En tiedä.
Kunpa tietäisin.
Elvis soitteli minulle satunnaisesti.
Hänestä minulle oli turvallista soittaa ja purkaa pelkojaan.
Mistä hän pitää, mistä ei.
En saanut mediahuomiota. Seurustelin siis hänen kanssaan.
Hän kertoi minulle eversti Parkerista. Hän oli riippuvainen eversti Parkerista,
joka huolehti ja järjesti hänet elokuviin.
Hän toivoi suurempia mahdollisuuksia -
päästäkseen sellaisiin elokuviin, joihin halusi.
Vakavampiin, hyviin elokuviin, joihin hän tunsi olevansa yhteydessä.
Armeijan jälkeen Elvis teki pari laulutonta elokuvaa, eikä niitä katsottu.
Elvis Presley dramaattisimmassa roolissaan -
elokuvassa Puoliverinen.
Kahden rakkauden ja uskollisuuden kahtia repimä. Hän yrittää pelastaa molemmat.
Puoliverinen, dramaattinen dynamiitti.
Se oli hyvä elokuva.
Tosi hyvä elokuva, mutta hän ei laulanut eikä saanut tyttöä…
VASTANÄYTTELIJÄ
…ja hän kuoli, joten voitte kuvitella, mitä fanit tykkäsivät.
He vihasivat sitä.
Eversti tapasi sanoa: "Ympäröidään sinut tytöillä,
puetaan hienoon asuun, laulat paljon lauluja,
ja juoni olkoon kepeä, jotta mahdollisimman moni ostaa lipun.
Ansaitset tukoittain rahaa." Niin kävi.
Se taisi olla hänen korruptoitumisensa alku.
SININEN HAVAIJI
Silloin hän solmi viiden vuoden sopimuksen musikaaleista.
Ihmiset halusivat hänen laulavan.
Palaamme Hollywoodiin -
kuvaamaan elokuvaa Paramountilla. Torstaina Paramountilla Hal Wallisille.
Kaksi tai kolme tänä vuonna. Hän on kiireinen.
Sininen Havaiji julkaistaan. Se on uskomaton kassamagneetti.
Mutta tapahtuu jotain muuta, josta Elviksen pankkitili tykkää -
ja joka on lopulta melkein tappavaa hänen luovalle elämälleen,
eli elokuvan musiikkialbumi, joka viettää 20 viikkoa ykkösenä.
Se on iso hitti, ja vaikka everstistä olisi mitä mieltä,
hän oli nerokas liikemies. Hän tajusi heti,
että jos Elvis laulaa elokuvassa nuorille naisille,
jotka ovat vähäpukeisia, ja julkaisemme albumin samalla,
ne mainostavat toisiaan.
Sitä kaavaa he toistivat.
Rantajuhlat. Tule.
He tekivät sen yhä uudelleen ja uudelleen.
Kuten kaikki huumeet,
senkin teho hiipui joka kerta.
Liiketoiminnan näkökulmasta, eikä everstiä muu kiinnostakaan,
ja ne elokuvat ovat kamalia,
Elviksellä bisneksenä menee paremmin kuin koskaan.
Hänestä tuli yhä muovisempi niissä elokuvissa.
Elviksen hiukset ovat niissä elokuvissa -
kuin mustaksi spreijattua hattaraa, joka sitten lakattiin.
Hiukset harjattiin jakkivoilla.
Hän ei ole aito. Hän ei ole enää oikea henkilö.
Taustakuvat eivät ole aitoja. Mikään ei ole aitoa.
Everstin suunnitelma toimii. Hän tienasi enemmän kuin Steve McQueen,
Gregory Peck ja Cary Grant.
Hän oli Amerikan parhaiten palkattu elokuvatähti.
He maksoivat tähtitieteellisiä summia. Mutta eversti tajusi,
että mitä enemmän niistä saisi, sitä halvemmalla elokuvia tehtäisiin.
Tein monta elokuvaa peräjälkeen.
Ne alkoivat olla samanlaisia.
Luin ensimmäiset viitisen sivua ja tiesin,
että vain nimi oli eri ja mukana oli 12 uutta laulua.
Laulut olivat keskinkertaisia.
He eivät edes kirjoittaneet uusia lauluja. He vain toistivat vanhoja -
ja kyhäsivät juonen kokoon.
Hän kokosi kirjavan kokoelman lauluja, joita muut eivät halunneet,
koska Elvis-laulun vaatimus oli, että eversti Parker sai julkaista sen.
Hän halusi vain rahaa.
Heillä oli yksi levy, jossa Elvis poseeraa RCA-koiran kanssa,
joka istuu kassakoneen päällä. Miten sekopäistä.
Käsikirjoitukset huononivat, laulut huononivat.
Kunnes lopulta Elvis Presley tekee kolmessa viikossa elokuvia,
jotka vedetään kerralla purkkiin, ja hän laulaa "Ukko Nooaa".
Voi pojat.
Noloa. -Niin.
Tuo on mielestäni rikos. -Niin.
Tuo on rikos. -Niin.
Kun hänet laitettiin laulamaan tuota laulua,
se teki hänestä naurunalaisen, ja hän tiesi sen.
Niin. -Hän tiesi sen.
Milloin muutit pysyvästi Gracelandiin?
Se oli vuonna 1963.
Tiesin, että hän olisi vihainen.
Näin hänen heittävän monta käsikirjoitusta.
Turhautumista, vihaa.
Hän oli hukassa uransa suhteen. Koska hän ei halunnut sellaisia rooleja.
Hollywoodin kuva minusta oli väärä. Tiesin sen. En voinut tehdä sille mitään.
En tiennyt, mitä tehdä. Minun piti tehdä asioita, joihin en uskonut.
Tietyssä vaiheessa minulla ei ollut sananvaltaa.
En saanut hyväksyä käsikirjoitusta.
En siis voinut sanoa: "Tämä ei ole hyväksi minulle."
Siksi olin -
hyvin lannistunut.
Mikään rahapalkkio maailmassa ei olisi saanut minua olemaan tyytyväinen.
Kun ensimmäisen kerran kuulin hänen sanovan "ei"…
ELVIKSEN YSTÄVÄ
…olimme täällä Bel Airissa.
Hän katsoi käsikirjoitusta -
ja heitti sen seinää päin.
"En tee taas tällaista."
Muutamassa tunnissa siellä oli levy-yhtiö,
William Morris,
studio ja eversti Parker.
"Jos et tee näitä, mistä on sovittu,
et tee mitään."
Hänellä ei ollut vaihtoehtoja. Ei todella. Hänen piti totella sopimusta.
Sen näki jopa fyysisesti.
Välitin niin paljon, kunnes voin fyysisesti pahoin.
Voin todella pahoin.
Olipa Elvis kuinka iso nimi tahansa, hän oli yhä se mies, joka varttui -
siinä tervamajassa.
ELVIS PRESLEYN SYNTYMÄPAIKKA
Aina joku sanoo, ettei paluu sinne ole kovin kaukana.
Jos Elvis olisi välittänyt rahasta, miksi hän olisi tuhlannut kaiken?
Kukaan ei tuhlannut kuin Elvis. Hän oli legendaarinen.
Kyse ei ollut rahasta.
Vastakkain eivät ole raha ja se, mihin haluaa päästä.
Toisella puolella on: "Sinut hylätään."
Raha on vain osoitus siitä, että ihmiset välittävät.
Hylkäämistä käytetään toista vastaan.
Eversti osasi käyttää Elviksen epävarmuutta -
ja infantilisoida hänet.
Hän tunsi aina,
että hän oli everstille uransa velkaa, ja hänen oli vaikea sanoa:
"Haluan seistä yksin. Teen omat päätökseni."
Elviksen lähin yhteistyökumppani -
oli joku, joka ei ymmärtänyt häntä.
Se oli heidän suhteensa tragedia.
Kukaan ei kertonut Elvikselle, kuinka hyvä hän oli.
Niin, että hän ymmärtäisi sen todella.
Hänellä oli kaikki se lahjakkuus ja hän oli vallankumouksellinen artisti.
Eikä maailma oikein ymmärrä ja pohjimmiltaan pitää häntä pellenä.
Jos tarkastelemme Elviksen uraa 1960-luvulla,
näemme taitelijan, joka on täysin eristetty -
kaikesta, mikä ruokki häntä. Tämä on tyyppi,
joka syntyi esiintymään ihmisten edessä. Nyt hän on eristyksissä.
Elvis oli ollut tarpeeksi vaarallinen tunnistaakseen vaaran, kun sen näki.
KIRJAILIJA
Hän näki Rolling Stonesin.
Hän näki Beatlesin.
Hän tiesi, miltä Amerikasta tuntui,
koska hän oli saanut Amerikan tuntemaan niin.
Eräs psykiatri sanoi, että olette vain neljä Elvistä.
Ei pidä paikkaansa.
Jokainen kyltti palvoo sankareita,
kuten Elvis Presleyn ja Frank Sinatran kultakautena.
Vuonna 1964 koetaan valtava hyökyaalto.
Kaikki muuttuu. Hiukset muuttuvat, vaatteet muuttuvat.
Beatles tekee kaikista yhtäkkiä merkityksettömiä,
ja sitten kaikkien on kirittävä.
Jukra, minäkin kuuntelin Beatlesiä.
Kuuntelin Mick Jaggeria. Hän oli kuin Elvis.
Hän hyppi ympäriinsä. Olin ymmälläni.
Musiikki muuttui.
Beatles tuli taloomme Bel Airiin. Se oli hauska ilta.
Kun he tulivat, he olivat tosi hermostuneita.
Elvis käski heidät sohvalle.
John Lennon ja Paul McCartney vain tuijottivat häntä.
Eivät sanoneet sanaakaan. Katsoivat vain. Heitä hermostutti.
Sitten Elvis totesi: "No, jos ette puhu…" Hän avasi television.
He olivat lumoutuneita.
Muistan nähneeni heidät, ja aloimme puhua, ja John sanoi:
"En uskaltanut kertoa Elvikselle, mutta kertoisitko sinä?
Näetkö nämä pulisongit?" Sanoin "kyllä".
Hän sanoi: "Melkein jouduin pihalle lukiosta,
koska halusin näyttää Elvikseltä.
Emme olisi täällä tänään, jos häntä ei olisi."
Beatles kirjoitti omat laulunsa, ja yleisesti ottaen ennen Beatlesiä -
lauluntekijät tekivät laulut ja laulajat lauloivat ne.
Beatlesin vei seuraavalle tasolle se, että he kirjoittivat laulunsa.
Ja se antoi meille, tuon ajan nuorisolle, äänen.
Beatles tietenkin palvoi Elvistä,
mutta he eivät kuunnelleet hänen uusia levyjään.
Hän oli alkuperäinen kapinallinen. Hän oli alkuperäinen kanava,
joka teki rock and rollista valtavan suositun nuorison keskuudessa.
Nyt hänet oli pudotettu perheen viihdyttäjäksi.
Uskon, että se kirpaisi.
En ole koskaan kirjoittanut laulua. Kunpa olisin kuin kilpailijani,
koska he ovat hyviä lauluntekijöitä, mutta minä pääsin juuri ja juuri lukiosta.
Yhtäkkiä ilmestyy rockyhtyeitä,
jotka viittaavat asioihin, jotka ovat paljon syvempiä.
He puhuvat oikeasta elämästä, ja kaikki muuttuu dramaattisesti.
Silloin oli kaikenlaisia rotujännitteitä,
taloudellisia jännitteitä,
ja samaan aikaan Vietnamissa tapahtui.
On mahdotonta liioitella sen merkitystä amerikkalaiselle kulttuurille.
Valtion kieltämisestä huolimatta illan uutiset kertovat -
merkittävästä eskalaatiosta Vietnamin sodassa.
Amerikkalaiskoneet ovat pudottaneet räjähteitä Haiphongin kaupunkiin.
Kukaan 1950-luvun rock and roll -esiintyjä ei yrittänyt puhua jostain syvemmästä.
Minusta iso juttu oli se, että alettiin etsiä merkitystä musiikista.
Todellista merkitystä, jotain syvempää kuin -
mitä Chuck Berry tai Elvis oli laulanut.
Luoti pensaan takaa
Vei Medgar Eversin veren
Sormi painoi liipaisinta hänen nimeensä
Kahva pimeyteen piiloutui
Käsi loi kipinän
Kaksi silmää tähtäsi
Miehen aivojen takana
Mutta häntä ei voi syyttää
Hän on vain toisten pelinappula
Yhtäkkiä ilmestyi -
runoutta.
Musiikissa on runoutta, folkmusiikissa ja sitten rockmusiikissa.
Ajatus Bob Dylanista lausumassa runoutta lauluissaan -
sai ihmiset hämilleen. Ei tiedetty, mistä se tulee.
Laulunkirjoittajat väkisinkin heijastelivat sitä,
mitä kaduilla tapahtui.
Elvis ei nähnyt itseään poliittisena hahmona.
Se olisi ollut outoa jopa "brändin" näkökulmasta,
varsinkin kun hän teki Hollywood-elokuvia.
Hyppääkö hän mukaan tekemään ajankohtaisia lauluja?
Elvis pysyi sivussa, kun maailma oli muuttumassa -
kohti poliittisen avointa asennetta suurella intensiteetillä.
Herra Presley, asepalvelukseesi liittyen,
mitä mieltä olet mielenosoittajista? Kieltäytyisitkö nyt värväyksestä?
Pidän omat näkemykseni ennemmin omana tietonani.
Koska olen vain viihdyttäjä, enkä haluaisi sanoa.
Pitäisikö muidenkin artistien pitää mielipiteensä itsellään?
Ei. En voi edes sanoa niin.
Ainoat laulut, joita Elvis äänitti,
olivat lauluja, joita muut vakavat levylaulajat Amerikassa eivät halunneet.
Amerikan mahtavin ääni sai Amerikan huonoimpia biisejä,
eikä kukaan estänyt häntä.
Kukaan hänen leirissään ei ymmärtänyt, että tämä oli ongelma, paitsi Elvis.
Elvis oli monia asioita, mutta ei idiootti.
Hän osasi lukea kaaviota kuten muutkin. Tämä tekee kuolemaa.
Hän taisi ajatella:
"Jos tämä loppuu, haluan olla haluamani Elvis.
En heidän Elviksensä."
"How Great Thou Art" oli tärkeä virstanpylväs hänen urallaan,
koska se osoitti hänelle sen, että hän sai tehdä, mitä halusi.
Eikä sen tarvinnutkaan olla maailman suurin kaupallinen menestys,
mutta hän sai päättää omasta kohtalostaan.
Se on ensiaskel kohti sitä,
että hän haluaa palata omaksi itsekseen henkilönä ja artistina.
Kun hän palasi gospeljuurilleen ja vaati tehdä levyn,
se ei sopinut everstin suunnitelmaan. Hän halusi Elviksen tekevän poppia.
Jos siinä vaiheessa uraansa Elvis ei olisi voinut tehdä gospelia,
en tiedä, mitä Elvis olisi tehnyt.
Hänen piti nousta ylös. "Tämä on se, mitä haluan tehdä."
Onko ensirakkautesi länsimainen musiikki?
Ei ole. Ensimmäinen olisi -
hengellinen musiikki.
Tiedän lähes kaikki hengelliset laulut, jotka on kirjoitettu.
Kun hän sai tietää, että olin gospellaulaja gospeljuurilla,
se sai meidät lähestymään toisiamme, koska hän halusi laulaa niin.
Kaikki syntyvät tietyt tunteet sisällä. Ne voi tuntea, kun käy eri paikoissa.
Kuten kun käyn kirkoissa, tunnen hengen, joka siinä kirkossa on.
Ja Elvis halusi tuntea sen.
Kun näin Elviksen -
laulamassa "How Great Thou Artia",
se oli ensimmäinen kertani nauhoituksissa.
Istuin aivan ikkunan vieressä.
Hän oli todella liikuttunut. Siinä oli jotain hengellistä.
Kuin sielu olisi lähtenyt ruumiista.
Session lopussa -
hän kävi polvilleen, katsoi ylös ja hänellä oli pieni…
Hän näytti pikkupojalta ylpeä hymy kasvoillaan.
Hän tiesi tehneensä jotain suurta.
Hän voitti kolme Grammyä.
Kaikki gospelmusiikista. Se kertoo, missä hänen sydämensä oli.
Jos Elvis olisi saanut valita laulugenrensä, se olisi ollut gospel,
mutta hän ei olisi tienannut rahaa tai ollut supertähti gospellaulajana.
Hänen oli valittava tie, joka tekisi hänestä menestyksekkään,
koska eversti ei halunnut hänen laulavan enää.
Hän halusi Elviksen elokuviin.
Tuo gospelalbumi kertoo siitä, mitä hänen sisäisessä elämässään tapahtui.
En haluaisi jatkaa samaan malliin.
En haluaisi jämähtää paikoilleni, jos ymmärrät.
Haluaisin edistyä.
Haluaisin mennä naimisiin ja perheen.
Se on totta. Se on normaalia.
Kuka haluaa vanheta yksin?
Olin pukuhuoneessani Gracelandissa.
Hän sanoi "Cilla" ja koputti oveeni. Hänellä oli jotain selän takana.
Sitten hän sanoi minulle: "On aika."
Hän otti esiin laatikon, jossa oli vihkisormus.
Olin shokissa.
On tärkeämpää ympäröidä itsensä ihmisillä,
jotka voivat tuoda vähän onnea, koska elämme vain kerran.
Tänne ei palata encoreen. Etsi oma tyttösi. Sitä ei voi kiirehtiä.
Ajattelen itsekseni: "Isä ei usko tätä."
Tulin raskaaksi hääyönämme.
Olen hermostunut. "Luoja, en tiedä, voinko…
Olenko valmis äidiksi?" Olin 21-vuotias.
Aloin itkeä eräänä iltana. En ole kertonut tästä, mutta aloin itkeä,
ja hän sanoi: "Satnin, mikä hätänä? Mikä hätänä, kulta?" Sanoin:
"Minua pelottaa."
"En tiedä, olenko valmis vauvaan." Hän sanoi: "Sinusta tulee hyvä äiti."
Ja minä sanoin: "En voi enää tehdä asioita kanssasi."
Hän sanoo: "Voit sinä."
Sanon: "Et halua vauvoja ja lapsia ympärillesi."
Menimme naimisiin, teimme asioita yhdessä ja menimme Vegasiin.
Ja minä ajattelen: "Se kaikki loppuu." Ajattelin jotain aivan muuta kuin hän.
Hän mietti isyyttä.
Elvis oli innoissaan isyydestä.
Olihan hän vähän hermostunut.
Hän ei uskonut osaavansa pidellä lasta.
Mutta se meni hienosti.
Lopulta hän tekee viimeisen elokuvansa Paramountille.
Kalifornian paratiisi oli täysi floppi.
Levy ei edes nouse listoille ja myy vain 30 000 kappaletta.
En usko, että hän tajusi,
miten huono tilanne on ennen kuin eräs otsikko -
yhdessä sanomalehdessä sanoo:
"Presley-elokuville ei ole enää tilausta."
PRESLEYÄ EI ONNISTA KRIITIKOT PUISTELEVAT PÄÄTÄÄN
Eversti pohti, että miten ihmiset saadaan taas keskittymään.
Vuonna 1956 hän laittoi Elviksen ties kuinka moneen ohjelmaan.
Kun hän palasi armeijasta ja halusi paluuta:
"Laitoin hänet Frank Sinatra Show'hun." Nyt hänellä ei ole mitään.
"Pitää palata vanhaan ja laittaa hänet televisioon."
Kaikki tai ei mitään.
Vuodet kuluivat, ja kaipasin kontaktia yleisöön.
Minua alkoi ärsyttää.
Tein niin monta elokuvaa, enkä voinut tehdä sitä, mitä osasin.
Se jatkui, ja halusin palata.
Hänet haluttiin saada palaamaan kaikkien olohuoneeseen.
Siitä tuli -
tuntemamme '68 Comeback Special vasta idean kehittyessä.
Hän ei halunnut olla ihmisten lähellä.
Hän halusi vain rentoutua, mennä rannalle ja miettiä.
Hän halusi hyvään kuntoon.
Hän aloitti treenaamisen.
Hän laihtui varmaan 11 kiloa.
Hän treenasi kuin raskaansarjan mestaruuskisoihin.
En ollut koskaan nähnyt häntä niin innoissaan.
Aloitetaan.
OTTO 512 SHOW: ELVIS KOHTAUS: GOSPEL
Tämä on 512.
'68 COMEBACK SPECIAL GOSPELOSION HARJOITUKSET
Emme tienneet, tulisiko Elvis paikalla vai ei.
Koska usein sessiomuusikot soittavat keskenään,
sitten taustalaulajat,
ja lopuksi kaikki yhdistetään tuottajien voimalla.
Sitten Elvis ilmestyi sinne.
Tämä on otto 501.
Hän istui ja puhui meille. "Kuulostaa hyvältä. Miten menee?"
Hän halusi tietää, keitä olemme, mitä teemme ja mistä musiikista pidämme.
Hän sanoi, että tämä show jännitti häntä. Se koko '68 Special.
Hän ei ollut tehnyt sellaista ennen.
Hitto.
Erikoisjaksosta puhutaan sen perusteella, mitä muistetaan,
eli kuinka raaka rock and roll -Elvis palasi.
Eversti teki parhaansa pilatakseen sen.
Koska erikoisjakso oli täynnä sketsejä, hän taistelee ja on hölmöjä lavasteita.
Hemmetti. -Selvä.
Mukana oli hyvää musiikkia.
Oli myös paljon eversti Tom Parkerin paskaa.
Otto 902.
Viisi kymmenen.
Helkkari.
Hän on hyvin hermostunut esittäessään musiikkia -
ja ärsyyntynyt, kun tekee mitä tahansa muuta.
Otto 120.
Elviksen ja everstin konflikti tai kahden Elviksen välinen konflikti…
Miten sen haluaakin nähdä. …näkyy niin selvästi -
tässä syvässä tuskassa musiikin mokaamisesta…
Kävelet tähän, anteeksi.
Se meni ohi. -Kamera käy.
…ja hänen syvässä ärtymyksessään siitä, että joutuu tekemään lisää sketsejä.
Otto 502.
Missä etunäyttämö on? Tuollako?
Se on edessä, täällä.
Näetkö sinisen merkin?
Ehkä tässä näin.
Neljätoista vuotta, enkä tiedä etu- ja takanäyttämöä.
Erikoisjakson piti olla typerä eversti Parkerin erikoisjakso.
Tuottajille annettiin eversti Parkerin pakettijuttu,
jossa puhuttiin julkisesta Elviksestä, jona hänet oli tunnettu seitsemän vuotta.
Taukojen aikana yksityinen Elvis palasi ja teki, mitä yksityinen Elvis aina teki -
eli musisoi ystäviensä kanssa.
PUKUHUONEJAMIT
Kun ohjelman tuottajat näkivät sen,
he tajusivat, että se, mitä eversti yritti tehdä, oli roskaa.
Ja se, mitä Elvis teki yksityiselämässään oli kultaa.
Vähän kuin "Blue Moon of Kentucky", eikö?
Hän jammaili iltaisin harjoitusten jälkeen akustisesti -
paikallaolijoiden kanssa.
Unohtakaa koko tuotanto ja alkuperäinen idea.
Tätä yleisö janoaa ja tätä se ei ikinä saa nähdä.
Mietin viime yönä,
että voisimme lisätä tämän osion -
ja tämän potpurin jonnekin tänne.
Olen ajatellut samaa, Elvis.
Mutta meillä on oltava jännitystä, jotta voisimme tehdä tämän.
Nyt rentoudut. Olet tehnyt oman osuutesi.
Sanoin eversti Parkerille vieväni kamerat sinne.
Hän sanoi: "Kuolleen ruumiini yli."
Vainottuani häntä päiviä hän sanoi lopulta turhautuneena:
"Tehdään sopimus. Luo se tilanne lavalle,
mutta en lupaa, että sitä näytetään NBC:n ohjelmassa."
Kun näkee hänen esittävän vanhoja laulujaan,
blues- ja gospellauluja, kappaleita, joita Elvis tykkäsi kuunnella,
kun näkee hänen soittavan niitä lavalla, he kirjaimellisesti loivat uudelleen sitä,
mitä tapahtui pukuhuoneessa, kun kamerat olivat pois päältä.
Mieliin jäi se muriseva, vaaniva Elvis, joka palasi lavalle sanomaan:
"Niin, Keith Richards ja Mick Jagger, mutta minä olen jumalauta Elvis Presley."
Seuraava ohjelma esitetään teille kaikissa väreissä NBC:llä.
Laulaja esittää: Elvis, pääosassa Elvis Presley -
ensimmäisessä erikoisjaksossaan.
Hänen ensimmäinen esiintymisensä TV:ssä lähes kymmeneen vuoteen.
Hän kertoi olevansa hermostunut.
Pitäisivätkö ihmiset hänestä?
Emme tienneet, tulisiko Elvis ulos pukuhuoneestaan.
Tervetuloa NBC:lle…
Olen selvästikin töissä täysin toisessa valtakunnassa.
Mutta sen minä sanon,
että jos ei pelota, on pulassa.
Jos haluaa onnistua, on oltava kauhuissaan.
Se on hyvin yksinäinen tunne.
Pelko -
epäonnistumisesta -
on mahtava motivaattori.
Nolostumisen pelko.
Me kaikki tiedämme, millaista on olla ihmisten edessä, eikä se mene hyvin.
Ja se on kamalaa.
"Yleisössä on nuorisoa."
'68 NAUHOITUKSET 27.6.1968
"Pitävätköhän he musiikistani? He pitävät Beatlesistä.
He pitävät Janis Joplinista tai Jimi Hendrixistä.
Kukaan ei välitä minusta."
Mutta siinä on jotain,
kun on kaikkea sitä vastaan, mikä auttaa tekemään sen.
Kutsun sitä ennakoivaksi ahdistukseksi.
Muistan Born in the U.S.A -kiertueen alun, kun olimme Saint Paulissa,
istuin backstagella kymmenen minuuttia ennen alkua -
ja kuulin yleisön mylvinnän.
He mylvivät hullun kovaa. Ajattelin:
"Voi veljet.
Mihin olen joutunut?"
Sitä menee lavalle, joka ei ole tuttu.
Tuottajina ja ohjaajina on ihmisiä, joita ei oikeastaan tunne.
Jossain vaiheessa tulee "ja paskat"-fiilis.
"Minun pitää mennä tuonne, ja tapahtuipa mitä tahansa, paskat siitä."
Hän saavutti sen pisteen.
Se pyöri hänen mielessään. Hän löysi sen.
Ja hän vain antoi mennä.
Hän meni sinne, mihin hänen kohtalonsa johdatti.
OTTO 912 SHOW: ELVIS - KOHTAUS: AVAUSOSIO #3
Asuin New Yorkin Woodstockissa.
Siellä olivat muut Bandin tyypit ja Bob Dylan.
Kun kuulimme tästä tulevasta Elviksen erikoisjaksosta,
Bob ja minä sanoimme, että katsotaan se. "Katsotaan, osaako vanha poika vielä."
ALKUPERÄINEN LÄHETYS AVAUSESITYS
Minulla oli pieni ruokasali, jossa oli suuri televisio.
Isäni oli keittiössä, mutta hän näki television -
keittiön pöydän äärestä. Minä istuin television edessä.
Se oli Elvis Presleyn uudestisyntyminen.
Istuin ylhäällä. Halusin nähdä kaiken.
Hän tuli lavalle ja oli upea.
En ollut nähnyt hänen esiintyvän. Näin sen ensimmäistä kertaa ja hämmästyin.
"Tästäkö tässä on kyse?"
En ymmärtänyt, miten hyvä hän oli nähtyäni hänet vain kerran tai kaksi.
Kaikille kävi selväksi se, kuka hän oli ollut ja voisi olla.
Se teki Elviksestä taas kiehtovan.
Taidot olivat tallella.
Hän oli kehittyneempi, vahvempi.
Elvis vei Elviksen seuraavalle tasolle.
Huomasin heti sen, että hän ei ollut näyttänyt niin hyvältä aikoihin.
Hän tulee lavalle -
ja on planeetan komein tyyppi.
Hän tulee lavalle nahkapuvussa.
Hänellä on kreikkalaispatsaan poskipäät.
No, hyvää yötä.
Tämä oli pitkä show. -Tämä oli pitkä show.
Hän ei ollut ollut moneen vuoteen ihmisten edessä -
esittämässä musiikkia. Eri kerrokset ovat olleet erillään.
Katsotaanpa, mitä teen nyt.
Hänellä oli varmasti epävarmuuksia.
Hän oli valmistautunut siihen, että häntä pilkataan.
Tämän pitäisi olla show'n epävirallinen osio, jossa pyörrymme -
tai teemme, mitä haluamme. Varsinkin minä.
Kyllä, se hulluasuinen tyyppi, joka pyörittää lanteitaan,
jolla on isot hiukset, on hyvin ujo ja herkkä ihminen.
Koko bändi ei ole täällä tänä iltana, mutta haluaisimme…
Haluaisimme näyttää, miten aloitin 14 vuotta sitten.
Ja esitellä silloista soundiamme.
Tämä tyyppi vasemmallani soitti kitaraa bändissäni,
kun aloitin vuonna 1912. Yhdeksäntoista…
Show ei ole vain Elviksen paluu.
Show kertoo siitä, kuinka Elvis kokoaa jälleen bändinsä.
Tässä on Scotty Moore, kitaristini.
Se oli hänen countrybändinsä.
Heidän kanssaan hän oli Louisiana Hayridessa.
Sen bändin kanssa hän soitti Opryssa.
Tämä on rumpalini. Hän on Louisianan Shreveportista.
Tapasin hänet kymmenen vuotta sitten, DJ Fontana.
Ne muusikot rakastivat toisiaan,
päätyivät erilleen ja palasivat toistensa luo -
luomaan vielä kerran jotain taianomaista.
Äänitimme ensiksi kitaran, basson ja toisen kitaran.
Se meni näin.
Kun hän istuu tuoleilla -
kavereidensa kanssa, yleisö ympäröi heidät -
ja hän on intiimissä ympäristössä,
voi nähdä hänen yhteytensä ihmisiin.
Hän näytti ja kuulosti uskomattomalta.
Se tuntui siltä, että joukkueeni teki paluun ja he…
He voittavat taas.
Nyt mennään.
Se oli ilmestys. Se oli musiikillinen ilmestys.
Saimme nähdä, miten korkeatasoinen artisti hän oli.
Laulu oli uskomatonta,
ja näimme hänen soittavan kitaraa ja kuulimme sitä ensi kertaa.
Hän oli hyvä kitaristi.
Olemmeko televisiossa?
-Olemme junassa matkalla Tulsaan.
Lempihetkeni '68 Comeback Specialissa on "Baby What Do You Want Me To Do".
Se on lämmittelylaulu, kuin bluesin lämmittelyä.
Hänellä on se siisti kitara,
ja katsojat ymmärtävät, että tätä hän syntyi tekemään.
Sillä lailla!
Kaikki, mikä hänet sinne toi on palaamassa,
ja kaikki sitä häirinnyt on kadonnut.
Kaikki.
Ja sen täytyi olla hyvin voimakas hetki hänelle.
Hän herää jälleen henkiin.
Ja luultavasti tajuaa: "Olen jumalauta Elvis Presley."
Huulessani on jotain vikaa.
Ei, hetkinen. Huulessani on jotain vikaa.
No… -Muistathan sen?
Kerronpahan vain, että tein 29 sellaista elokuvaa.
Hei, Elvis. Sormi.
Muuta en Floridassa liikuttanut. -Aivan.
Poliisi kuvasi kerran ohjelman Floridassa,
koska vanhempainyhdistys, NMKY tai joku luuli, että olin -
jotain. Ja…
He sanoivat: "Hänen täytyy olla hullu." Siksi he…
Poliisi tuli, ja he kuvasivat ohjelman. En voinut liikkua. Piti pysyä paikallaan.
Sain liikuttaa vain pikkurilliäni.
Koko esityksen ajan.
Se on aidointa, mitä kukaan oli nähnyt Elvis Presleyn tekevän.
Se saattoi olla ensimmäinen kerta, kun kukaan oli nähnyt -
aidon puolen Elvis Aaron Presleystä, Memphisin Tupelon kasvatista.
Sanoin hänelle, että hän voi tehdä aivan mitä haluaa.
"Voit tehdä mitä vain haluat."
Sanoin…
Antaa mennä!
Herranen aika.
Hän oli kuin tiikeri.
Hän pöyhkeili, esiintyi, oli seksikäs,
ja se oli kuin reinkarnaatio.
"Onko hän aviomieheni? Vau. Missä olen ollut?"
Voi luoja. Hän oli upea. Hänen hiuksensa olivat kiiltävät, ja valot osuivat niihin.
YLEISÖN JÄSEN
Hän hehkui kuin…
En tiedä, miltä Jumala näyttää, mutta se mies oli jumalan kaltainen.
Jatka samaan malliin.
Tunnelma oli sähköinen.
Se oli henkeäsalpaavaa.
Muistan, kuinka pari tyttöä sekosi hänestä.
He sanoivat: "Luoja, en tiennyt.
En tiennyt, että hänellä on näin paljon karismaa.
En tiennyt, että hän on niin seksikäs."
Mitä tykkäätte?
Kuulin nämä kommentit, ja sanoin: "Vau.
Tämä on… He löytävät hänet."
Tämän koimme, kun hän aloitti uransa.
Hän lauloi ja sanoi: "Tämä on yksi hiteistäni.
Tässä on toinen hittini." Se oli hienoa,
mutta yhdessä vaiheessa hän laulaa laulun "Trying to Get to You".
"Trying to Get to You".
Se oli yhden hänen aiemman levynsä B-puoli.
Hän lauloi sen taivaisiin. Se oli suurenmoista.
Se oli ilmiömäistä. Koska hän oli niin vapaa.
Kaikki ne vuodet everstin piilottamana tekemässä elokuvia.
Kun hänet päästettiin irti sillä lavalla, sen siitä sai.
Sanoin: "Vau, teit sen upeasti siinä mustassa nahkapuvussa.
Jatka, veli."
Ja yleisö rakastaa sitä. Ja hän saa sitä,
mistä pitää, mikä oli syy siihen kaikkeen.
Se ei ollut raha. Raha on kivaa.
Yleisön reaktio sytytti hänet. Se oli sytyttänyt häntä lapsesta asti.
Hän esitti vanhaa Elvistä. Se oli nostalginen hetki.
Hän on siis vanha Elvis ja uusi Elvis samaan aikaan.
Siinä näkyy vanha Elvis, '68 Elvis ja tuleva Elvis.
Hän etsi tapaa elää, jolla hän voisi elää itsensä kanssa.
'68 Specialissa hän löytää sen paikan.
Kun ihmiset puhuvat Elviksestä tai pettymyksestään hänen uraansa,
he sanovat: "Hän ei seurannut kohtaloaan tarpeeksi."
Sinä iltana hän meni sinne, minne hänen kohtalonsa johdatti.
Hän tapasi sen.
'68 Special on vain mestari työssään.
Mutta se on Elvis joka päivä.
Kukaan ei tajunnut ottaa Elviksestä enemmän irti joka päivä.
Jos heillä olisi ollut aivoja tai ennakkotietoa,
he olisivat tehneet 50 erikoisjaksoa, ja puhuisimme niistäkin.
Se on Elvis joka hiton päivä.
Hänellä ei vain ollut hyvä päivä.
Sellainen se äijä oli joka hiton päivä.
Me ruodimme sitä, miten hän eli normaalia elämää.
Avioliiton paineet, isyys, julkisuus,
eversti Tom Parkerin tolkuttomuus.
Sen kaiken keskellä on salamaniskuja.
Meidän pitää lajitella palaset ja sanoa:
"Olisipa tätä enemmän. Miksei tätä ole enempää?"
Kaikissa hyvissä showbisnestarinoissa on oltava useampi kuin yksi näytös.
Suurissa on kolme näytöstä.
Erikoisjakso tarjoaa kolmannen näytöksen.
Tiedämme, miten se päättyy,
mutta alussa se oli hienoa.
Toivon Elvis Presleylle sitä, ja on outoa toivoa tätä,
mutta toivon empatiaa häntä kohtaan.
Teemme julkkiksista esineitä.
Hän oli henkilö.
Henkilö, joka oli kauhuissaan, mutta joka oli haavoittuvainen.
Olen iloinen, kun näen sen erikoisjakson,
koska siinä hän puolustaa itseään.
ALKUPERÄINEN LÄHETYS PÄÄTÖSOSIO
Useimmat ihmiset näkevät Elviksen traagisena hahmona.
Tiedämme, miten se päättyy.
Kun katson '68 Specialia, haluan kuvitella, että…
Että se oli siinä.
Hän käveli lavalta ja oli onnellinen.
Koska sinä iltana näemme sen yhden kerran,
kun Elvis Presley päätti olla se, kuka halusi olla itsensä vuoksi.
Hän on lähimpänä unelmiensa toteuttamista -
kuin silloin kuin seisoi ensi kertaa mikrofonin edessä.
Elvis muistetaan nykyään yhtenä olennaisista amerikkalaisista artisteista.
Se johtuu siitä, että oli hetkiä, jolloin ihmiset näkivät.
Suurin niistä hetkistä oli se ilta sillä lavalla Los Angelesissa.
Kiitos. Hyvää yötä.
'68 COMEBACK SPECIAL ESITETTIIN 3.12.1968.
SE OLI NBC:N VUODEN KATSOTUIN OHJELMA.
42 % AMERIKKALAISISTA TELEVISIONKATSOJISTA KATSOI SEN.
ELVIS OMISTAUTUI LIVE-ESIINTYMISILLE VUODEN 1968 JÄLKEEN.
HÄN ESIINTYI VIELÄ 361 KONSERTISSA ENNEN KUOLEMAANSA VUONNA 1977.
HÄN OLI 42-VUOTIAS.
Tekstitys: Eveliina Paranko