Downloaded from YTS.MX
‫- ביוני 1968, אלביס פרסלי החל בחזרות‬ ‫למופע החי הראשון שלו זה שבע שנים. -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- זה חמש שנים שהוא לא הקליט‬ ‫להיט שהגיע לעשרת הגדולים. -‬
‫- הקריירה שלו כבדרן -‬
‫- הייתה בסכנה. -‬
‫כל עתידו היה תלוי במופע הספיישל הזה.‬
‫- "אלביס"‬ ‫בכיכובו של אלביס פרסלי -‬
‫אלביס היה בנקודת שפל בקריירה שלו,‬
‫ועשה סרטים שלא רצה לעשות.‬
‫הוא לא היה על הבמה כבר שבע שנים.‬
‫כולם יודעים למה אנחנו כאן, נכון?‬ ‫למופע הספיישל של אלביס פרסלי.‬
‫מופע הקאמבק של 68' יאפשר לו לדעת‬
‫אם יש לו עדיין קהל כאמן מבצע.‬
‫אם אלביס לא היה נותן‬ ‫את ההופעה הכי טובה בקריירה שלו,‬
‫זה היה הסוף.‬
‫כשאלביס רק הגיע לסצנת המוזיקה,‬
‫זו הייתה תגלית.‬
‫המראה שלו בתקופה המוקדמת‬ ‫היה הכי מגניב שיכול להיות.‬
‫אבל זה התפתח למשהו אחר בשנות ה-60.‬
‫המוזיקה שהוא עשה‬ ‫לא הייתה ברמה של המוזיקה שעשה בהתחלה.‬
‫הוא עשה סרטים שאף אחד לא האמין בהם.‬
‫אקנה לך את הסטייק הכי גדול שאכלת בחיים.‬
‫הוא הילך על הקו הדק‬
‫שבין "אני הדבר האמיתי",‬
‫לבין "איבדתי את זה."‬
‫כעת יש לנו הזדמנות לראות אם הוא באמת חזר.‬
‫נראה מאיזה חומר הוא קורץ באמת.‬
‫ממש לפני שהם עלו לבמה,‬
‫אלביס קרא למנהל אל חדר ההלבשה‬
‫ואמר: "אני לא יכול לצאת לשם.‬ ‫אני לא מסוגל."‬
‫- באז לוהרמן‬ ‫במאי -‬
‫והקהל כבר התחיל להיכנס.‬
‫גלן?‬
‫קדימה?‬
‫טוב. כולכם יודעים למה התכנסנו כאן.‬
‫והבמאי אמר: "תשמע, אלביס.‬
‫"אתה חייב לצאת."‬ ‫אלביס כבר לבש את מעיל העור.‬
‫והמנהל אמר: "אגיד לך מה.‬
‫"תצא לבמה, ואם לא תאהב את התוצאה,‬ ‫אעמיד פנים שהקלטות נהרסו."‬
‫והוא הבטיח לו איזו הבטחה מטורפת.‬
‫וכך, אלביס יצא.‬
‫הוא בהחלט ידע מה מוטל על הכף, כן.‬
‫והוא ידע שזה עלול להיכשל,‬ ‫ושזה יהיה הסוף.‬
‫- פריסילה פרסלי -‬
‫זה עלול להרוס לו את הקריירה.‬ ‫והוא היה מודע לכך מאוד.‬
‫ברוכים הבאים לאן-בי-סי,‬
‫ולמופע הספיישל של אלביס פרסלי.‬
‫- הופעה: אלביס‬ ‫תאריך הקלטה: 29.6.68 -‬
‫אתם מסוגלים ליותר. אומר את זה שוב.‬
‫אני רוצה לשמוע משהו באמת.‬
‫ברוכים הבאים לאן-בי-סי‬ ‫ולמופע הספיישל של אלביס פרסלי!‬
‫קבלו את אלביס פרסלי!‬
‫אצטרך לעשות את זה במוקדם או במאוחר,‬ ‫אז כדאי שאתחיל. קדימה.‬
‫כדאי שאתחיל שוב. פספסתי הפעם.‬
‫אלביס די פקשש את הכניסה הראשונה,‬ ‫והם נאלצו להתחיל שוב.‬
‫והוא היה ממש מתוח. הוא הזיע מרוב לחץ.‬
‫טוב, אנחנו מוכנים.‬ ‫-בחור.‬
‫יאשפזו אותי לכמה זמן.‬
‫כשרואים אותו, קשה לזכור‬
‫שהוא היה המלך פעם.‬
‫כמה זמן אעמוד כאן? אנחנו מוכנים?‬
‫מתחיל להיות מביך לעמוד פה, סטיב.‬ ‫אני חייב לעשות משהו.‬
‫זה מטלטל, כי הוא מאוד מתוח.‬
‫רואים מייד שהוא חסר ביטחון,‬
‫המום לחלוטין מגודל הרגע.‬
‫טוב, אתם מוכנים?‬ ‫-לא, אבל ננסה בכל זאת.‬
‫האדם הזה שעמד על הבמה, יהיה מי שיהיה,‬
‫היה קליפה של כוכב הרוק‬
‫שרק עשור קודם לכן‬ ‫הטיל אימה על כל הזרם המרכזי של אמריקה.‬
‫יש לנו חוזה לשבע שנים עם סרטי פרמאונט.‬
‫ובן-לילה, הכול נעלם. זה היה כמו חלום.‬
‫- פרסלי בבדיקה צבאית -‬
‫תגיד משהו למעריצים שלך.‬
‫יש לך מסר שאתה רוצה להעביר להם?‬
‫אז נהייתי‬
‫מיואש מאוד.‬
‫קבלו את אלביס פרסלי!‬
‫- שובו של המלך:‬ ‫נפילתו ועלייתו של אלביס פרסלי -‬
‫לפני שבועות ספורים בלבד,‬ ‫צעיר מממפיס, טנסי,‬
‫הקליט שיר בחברת התקליטים "סאן".‬
‫הוא רק בן 19.‬ ‫אלביס פרסלי. תנו לו מחיאות כפיים.‬
‫תמיד אהבתי מוזיקה.‬
‫אימא ואבא שלי אהבו לשיר.‬
‫הם סיפרו לי שכשהייתי בן שלוש או ארבע,‬
‫ברחתי להם בכנסייה, עמדתי מול המקהלה‬
‫והתחלתי לסמן את הקצב.‬
‫צריך לזכור שבתקופה ההיא‬ ‫הייתה סגרגציה במוזיקה.‬
‫רוב המוזיקה ששמענו הייתה מוזיקה שחורה.‬
‫וזה היה רית'ם אנד בלוז,‬
‫בי-בי קינג, ליטל ריצ'רד.‬
‫לבנים היו שומעים את פאט בון,‬ ‫את האחיות מגווייר,‬
‫ואנחנו ממש לא התעניינו במוזיקה כזאת.‬
‫אמריקה‬
‫הייתה מבועתת מהמחשבה‬ ‫שהתרבות השחורה תשפיע על ילדים לבנים.‬
‫ופתאום הגיע אלביס,‬ ‫שלקח את המוזיקה ואת התנועות‬
‫שהוא ראה במועדוני הבלוז‬ ‫של מיסיסיפי וממפיס בצעירותו,‬
‫את המוזיקה שהוא גדל לאהוב,‬ ‫והעלה אותה על הבמה.‬
‫זה נתן לנו מוזיקה משלנו‬ ‫שלא הייתה המוזיקה של ההורים שלנו.‬
‫זו הייתה מוזיקה מסוכנת,‬ ‫כי היא לא הייתה המוזיקה של החברה שלנו.‬
‫במיוחד בדרום.‬
‫שם היא הייתה פשוט טאבו.‬
‫באותה תקופה,‬ ‫אלביס ביצע בעיקר קאברים של אמנים שחורים.‬
‫אלביס היה מהדרום העמוק,‬
‫אז הוא רצה להיות בקרבת שחורים.‬
‫שאלתי אותו: "איך קרה שגדלת‬ ‫לאהוב ממש מוזיקה של אנשים שחורים?"‬
‫הוא אמר שהוא היה הולך לכנסיות של שחורים‬
‫ופשוט עומד ליד החלונות‬ ‫ומקשיב למוזיקה שלהם.‬
‫הוא היה דוגמה מצוינת‬
‫למה שקורה‬
‫כשמחברים מוזיקה שיורדת מההרים‬
‫ומוזיקה שעולה מנהר המיסיסיפי,‬
‫ואת מקום המפגש של שתיהן.‬
‫ושתיהן התפוצצו, וזה הפך לרוק נ' רול.‬
‫אף אדם לבן לא שר ככה,‬ ‫או אפילו התנהג ככה על הבמה.‬
‫זה היה מצחיק בעינינו,‬ ‫כי היינו אומרים דברים כמו:‬
‫"הוא סתם מנסה להיות שחור."‬
‫- צ'אק ברי -‬
‫אבל הוא לא ניסה. זה פשוט היה מי שהוא.‬
‫זה היה הוויכוח של כולם באותה תקופה.‬
‫כי המעריצים שלו לא רצו שיהיה שחור,‬
‫ואני אפילו לא חושבת‬ ‫שהם הבינו שזו סוג השירה שהוא מבצע.‬
‫אבל אנחנו, כאמנים שחורים וזמרים שחורים,‬
‫יכולנו להבחין בין אלביס‬
‫לבין הזמרים הלבנים האחרים‬ ‫שצצו באותה תקופה.‬
‫העולם ניסה להיאבק בנו‬ ‫כדי שלא נעשה את זה, שנישאר נפרדים.‬
‫אבל למוזיקה אין כוונה להפריד בין אנשים.‬ ‫המוזיקה מחברת ביניהם.‬
‫אלביס היה אמן שאפתני.‬
‫הוא היה גם ילד שגדל בעוני,‬
‫שהפחד הגדול ביותר שלו היה לחזור להיות עני.‬
‫שני המניעים הגדולים ביותר שלו‬ ‫היו להפיק את המירב מהכישרון שלו,‬
‫ולעולם לא לחזור שוב להיות עני.‬
‫והדברים האלה היו במאבק זה עם זה כל חייו.‬
‫- המופע של קולונל טום‬ ‫כניסה ראשית -‬
‫רוב השירים המוקדמים של אלביס‬
‫הם כיום רק הערות שוליים‬ ‫בהיסטוריה של הרוק נ' רול.‬
‫הסיבה לכך היה‬ ‫שלא היה להם דבר אחד שהיה לאלביס.‬
‫את קולונל טום פרקר,‬ ‫המנהל הממולח ביותר בתעשייה.‬
‫כשהקולונל הביט באלביס,‬
‫הוא ראה אליל גדול ונוצץ שאמריקה תעריץ.‬
‫וכשאלביס הביט במראה,‬ ‫הוא ראה את בי.בי. קינג.‬
‫לא הייתה שום דרך ששתי הגרסאות האלה‬ ‫יוכלו להתקיים במקביל באותו אדם,‬
‫והאלביס של הקולונל‬
‫הרג את האלביס השני.‬
‫אלביס והקולונל התחילו לעבוד יחד ב-1955,‬
‫כשאלביס היה בסיבוב הופעות‬ ‫לקידום הסינגלים שלו ב"סאן",‬
‫והקולונל היה האמרגן של האנק סנואו.‬
‫ובעיקרון,‬ ‫הם השתתפו באותו סיבוב הופעות יחד,‬
‫והקולונל זכה לראות‬
‫את הסגנון של אלביס, ואת תגובת הקהל,‬
‫ואת גודל הכישרון שלו.‬
‫כמעט מייד, הוא התחיל‬
‫לפעול כדי להשתלט על הניהול של אלביס.‬
‫קולונל פרקר התנהל‬ ‫כמו בעל דוכן ביריד שעשועים.‬
‫הוא חשב שאלביס הוא סחורה.‬ ‫שהוא הוא איזה פטנט שאפשר למכור לאמריקה.‬
‫מבחינת אלביס, הקולונל היה סוג של גאון.‬
‫הוא היה סוג של גאון במכירות.‬
‫הוא היה מפיק גאון.‬ ‫הוא היה רוכל גאון, בעצם.‬
‫ובהחלט היו לו‬ ‫רעיונות מבריקים ביותר בתחום הבידור.‬
‫כשהקולונל פגש את אלביס‬
‫ודיבר איתו על חשיפה בטלוויזיה, על סרטים,‬
‫כך הקולונל השתלט על העניינים.‬ ‫אלביס עוד לא היה בן 21.‬
‫לא הייתי מוכר‬ ‫עד שקולונל פרקר נהיה האמרגן שלי.‬
‫ואז הופעתי בטלוויזיה, והתחלתי להתפרסם.‬
‫אלביס פרסלי, קבלו אותו.‬
‫- ההופעה הטלוויזיונית הראשונה של אלביס‬ ‫28 בינואר, 1956 -‬
‫אפשר לסכם את הקולונל במשפט אחד.‬
‫"בשנה שעברה,‬ ‫לבחור שלי היה כישרון בשווי מיליון דולר."‬
‫"השנה, יש לו מיליון דולר."‬
‫זו התמצית של קולונל טום פרקר.‬
‫אפשר לומר שהוא המציא‬ ‫את המרצ'נדייז שאנחנו מכירים היום.‬
‫הקולונל הוא זה שחשב‬ ‫לשים את הפנים של אלביס על הכול.‬
‫המוצרים הממותגים היחידים‬ ‫שהיו קיימים לפני כן היו של מיקי מאוס.‬
‫הוא פשוט לקח את זה לרמה אחרת לגמרי.‬
‫אי אפשר להכחיש שלאמן הזה,‬ ‫בין אם זה מוצא חן בעיניהם ובין אם לא,‬
‫יש כמויות אדירות של אנרגיה וכישרון.‬
‫השם אלביס פרסלי‬ ‫הופך לשם דבר כך או כך.‬
‫בלילה שאלביס הופיע בתוכנית של אד סאליבן,‬
‫ידעתי שאני רואה משהו‬
‫שייתכן שלא נראה בעבר,‬
‫וזה סוג חדש של בן אנוש. איש המאה ה-20.‬
‫הייתי ילד, והמוזיקה הלהיבה אותי.‬
‫זה השפיע עליי עמוקות גם בגיל צעיר.‬
‫המיניות הפתוחה בהופעה שלו,‬
‫התסרוקת שלו או האיפור שלו…‬
‫הוא שם איפור בשנת 1956.‬
‫אז הדבר הראשון שעשיתי אחרי שראיתי את אלביס‬
‫היה לקרוא לאימא שלי,‬ ‫והלכנו לחנות המוזיקה של מייק דייל.‬
‫ושכרתי גיטרה, חזרתי הביתה‬
‫ופשוט הרחתי אותה, נגעתי בה והרגשתי אותה.‬
‫עשיתי איתה רעש. לא ידעתי לנגן עליה.‬
‫פשוט היו המון דברים שלא קלטת קודם‬
‫שהוא פתח להם את הדלת,‬
‫והוא נתן לך אישור להיות מי שאתה באמת.‬
‫לא היית צריך ללכת לפי הכללים.‬
‫יכולת להפר את הכללים.‬
‫שאלתי את אימא שלי: "את זוכרת‬ ‫את הפעם הראשונה שראית את אלביס?"‬
‫והיא ממשפחה אירית קתולית טובה.‬
‫והיא אמרה: "זה היה מגעיל בעיניי."‬
‫- קונאן או'בריאן -‬
‫וממש התאכזבתי. אמרתי: "אימא, זה אלביס!"‬
‫"טוב, זה לא לטעמי."‬
‫הדרך שבה הוא הזיז את הרגל לא הייתה‬
‫העמדת פנים. זו לא איזושהי‬ ‫תנועה מגניבה שהוא המציא לצורך המופע.‬
‫זה היה בלתי נשלט.‬
‫הדבר הראשון שאנשים רוצים לדעת‬ ‫הוא למה אני לא יכול לעמוד במקום כשאני שר.‬
‫אני צופה בקהל שלי ומקשיב לו,‬
‫ואני יודע שכולנו מוציאים משהו מהמערכת.‬
‫אף אחד מאיתנו לא יודע מה.‬
‫מה שחשוב הוא‬ ‫שאנחנו נפטרים מזה, ואף אחד לא נפגע.‬
‫עד שהוא הופיע‬ ‫בתוכנית של אד סאליבן בספטמבר 1956,‬
‫הוא כבר הופיע בטלוויזיה הארצית‬ ‫עשר פעמים, ו…‬
‫והמחלוקת הגיעה בעצם‬ ‫מההופעות בתוכנית של מילטון ברל.‬
‫אני מטיף נגד מוזיקת רוק נ' רול‬ ‫כי אני יודע מה היא עושה לאנשים.‬
‫ואני מכיר את התחושה המרושעת…‬ ‫שמרגישים כששרים אותה.‬
‫- אלביס (פלביס) בתוכנית של אד סאליבן -‬
‫אני לא אוהב‬ ‫שקוראים לי "אלביס דה פלביס" (האגן), אבל…‬
‫זה אחד הביטויים הכי ילדותיים‬ ‫ששמעתי מפיו של מבוגר, "אלביס דה פלביס".‬
‫אבל אם הם רוצים לקרוא לי ככה,‬
‫אין לי מה לעשות,‬ ‫אז אני פשוט צריך לקבל את זה.‬
‫הסיבה העיקרית כעת‬ ‫לכל הביקורת על אלביס פרסלי‬
‫היא שהוא הפך לסוג של סמל מין לנערות.‬
‫הן משתגעות עליו.‬
‫הביטחון שלו,‬ ‫שמהווה את הדלק לכל הכריזמה המינית שלו,‬
‫היה מה שהפחיד את אמריקה.‬
‫אחד הסודות‬ ‫לפופולריות של אלביס בקרב בני נוער‬
‫הוא חוסר הפופולריות שלו בקרב הוריהם.‬
‫אז אם ההורים יפסיקו‬ ‫למתוח ביקורת על השירה שלו, אני צופה‬
‫שאלביס ירד מגדולתו‬
‫באותה מהירות שבה הוא עלה.‬
‫אלביס היה מיוחד מאוד,‬
‫מפני שהוא לא היה מישהו שהאזנה‬ ‫למוזיקה שלו לבדה סיפקה את התמונה המלאה.‬
‫היית חייב לראות אותו.‬
‫אלביס פרסלי!‬
‫מה דעתכם על הבחור שלי? אני מת עליו.‬
‫נפלא. נגנו!‬
‫הוליווד הייתה היעד האולטימטיבי באותה תקופה‬ ‫למי שרצה להתפרסם.‬
‫זה עבד לפרנק סינטרה‬ ‫ולבינג קרוסבי ולדין מרטין.‬
‫אז היה טבעי עבורם לצפות לכך שזה יקרה.‬
‫לא הייתה שאלה אם זה יקרה, השאלה הייתה מתי.‬
‫תוריד ממני את הידיים , מר פילדס.‬
‫למה אתה מיודד כל כך עם הגברת, בחור?‬
‫נפגשנו בפריז בשנה שעברה.‬ ‫מלך צרפת הכיר בינינו.‬
‫"אם אתם מחפשים צרות‬
‫"באתם למקום הנכון"‬
‫אלביס היה אובססיבי לרעיון של משחק רציני.‬
‫הוא העריץ את ג'יימס דין,‬
‫והוא רצה בכל מאודו להיות כמו דין וברנדו,‬
‫ולמעשה, התפקיד ב"קינג קריאול"‬ ‫הוצע קודם לג'יימס דין.‬
‫זו הסיבה שהוא קפץ על ההזדמנות.‬
‫מבחינתי, פשוט היה כיף לצפות באלביס.‬
‫הוא היה יכול להגיע רחוק עם הסרטים.‬
‫- "קינג קריאול" הוא אלביס במיטבו -‬
‫הגעתי להוליווד ועשיתי ארבעה סרטים.‬
‫אז הכול קרה בתקופה ממש קצרה.‬
‫ואז,‬
‫בדיוק שהלך לי טוב, גייסו אותי לצבא.‬
‫ובן לילה, הכול נעלם. זה היה כמו חלום.‬
‫פוף.‬
‫"אני נשבע בזאת…"‬
‫- 24 במרץ, 1958 -‬
‫…אמונים‬
‫לארצות הברית של אמריקה.‬
‫ברכותיי, אתם בצבא. כולכם טוראים.‬
‫הקריירה הנוצצת שלו‬ ‫כמלך הרוק נ' רול נקטעה לזמן מה,‬
‫כאשר אלביס פרסלי מתחיל‬ ‫את שירותו הצבאי בפורט צ'אפי, ארקנסו.‬
‫הדוד סאם לא עושה פרוטקציות,‬ ‫ופאות הלחיים המפוארות,‬
‫שהיו סימן ההיכר שלו,‬ ‫הוקרבו לטובת האחדות הצבאית.‬
‫אלביס פרסלי,‬ ‫טוראי אלביס פרסלי מצבא ארצות הברית,‬
‫מתוכנן לשוט היום לגרמניה.‬
‫הוא היה בשיא הקריירה שלו.‬
‫הדבר האחרון שהוא רצה לעשות היה להתגייס.‬
‫זה היה עצוב.‬
‫אני זוכר שהוא עלה לאוניה עם קיטבג על הגב‬
‫ונפרד מכל המעריצים‬ ‫כשהוא עומד לשוט לגרמניה.‬
‫למרות שלא הייתה מלחמה,‬
‫כשחושבים על גרמניה בשנות ה-50,‬
‫זה כמו לנסוע‬
‫למקום הגרוע ביותר עלי אדמות.‬
‫זה סיפור תפקידו של צבא ארצות הברית.‬
‫משימתו? לבלום את גאות הקומוניזם‬ ‫בגרמניה ובאירופה החופשית.‬
‫זו באמת זכות להיות באירופה.‬
‫זה משהו שציפיתי לו זמן מה.‬
‫אני רק מצטער על כך ש…‬
‫אני לא יכול‬
‫להופיע ולהשתתף בדברים אחרים כשאני כאן,‬
‫אבל אני מצפה לעשות זאת ב…‬
‫בתום השירות שלי.‬
‫אשמח מאוד לחזור‬ ‫לסיבוב הופעות רגיל באירופה.‬
‫תודה רבה, מר פרסלי.‬ ‫ואנחנו מאחלים לך שהות נעימה בגרמניה.‬
‫תודה רבה.‬
‫אריבדרצ'י. לא, זה באיטלקית.‬
‫פגשתי את אלביס בגרמניה.‬
‫אבי שירת בחיל האוויר, והוא הוצב שם.‬
‫היה מקום בשם מועדון האיגלס,‬
‫ואני ישבתי במועדון האיגלס בצהריים.‬
‫- פריסילה פרסלי -‬
‫היה שם ג'וקבוקס עם תקליטים.‬
‫וכתבתי לחברה כמה שאני מתעבת את המקום,‬
‫ושאני מתגעגעת לכולם מאוד.‬
‫ופתאום ניגש אליי מישהו, והציג את עצמו,‬
‫ושאל: "את כותבת לחברים שלך?"‬
‫אמרתי "כן, הגענו לכאן לפני שלושה שבועות."‬
‫והוא אמר: "את אוהבת את אלביס?"‬
‫ואמרתי: "כן, מי לא אוהב את אלביס?"‬
‫הוא אמר: "תרצי לפגוש אותו?"‬
‫בבית, אמרתי לאבא שלי:‬ ‫"אבא, פגשתי מישהו במועדון האיגלס,‬
‫"והוא שאל אם אני רוצה להכיר את אלביס."‬
‫טוב, זה ממש לא התקבל יפה,‬
‫כי אבא שלי לא בדיוק אהד אותו,‬ ‫וגם אימא שלי לא.‬
‫וחשבתי שזה סיכוי של פעם בחיים.‬
‫מעולם לא חשבתי שיבקשו ממני לחזור.‬
‫הלכנו לשם באותו סוף שבוע, בשבת.‬
‫הייתה כוס על הפסנתר,‬
‫וכשהוא שר,‬ ‫הוא ממש הרעיד אותה, כמו ג'רי לי לואיס.‬
‫הסתכלתי ואמרתי:‬ ‫"אוי לא, הכול יישפך, הכוס תכף תיפול."‬
‫ובדיוק ברגע שהיא התחילה ליפול,‬
‫הוא הרים אותה והעיף מבט לכולם,‬ ‫כאילו שזה קסם.‬
‫השירות הצבאי ממש לא התאים לו,‬ ‫זה היה ממש זר לו.‬
‫והוא היה לבד, ובדרך כלל הוא מוקף באנשים.‬
‫היה לו את החבר'ה שלו‬ ‫עוד לפני שהוא התגייס.‬
‫אז הוא בעצם היה לבד לראשונה בחייו.‬
‫נשמע לי שהוא ממש צריך לדבר עם מישהו,‬
‫ואלביס ממש היה שופך את הלב בפניי.‬
‫אימא שלו בדיוק נפטרה.‬
‫זה לא היה רק כמו לאבד אימא.‬ ‫זה היה כמו לאבד חברה, בת לוויה,‬
‫מישהי שאפשר לדבר איתה.‬
‫אם משהו היה מטריד אותי‬ ‫הייתי יכול להעיר אותה באמצע הלילה,‬
‫והיא הייתה קמה ומנסה לעזור לי.‬
‫הקשר של אלביס וגלדיס תמיד היה קרוב מאוד.‬
‫הם גרו באזור עני במיוחד של טופלו.‬
‫היא תמיד ניסתה לשפר את חייהם.‬
‫ובו זמנית,‬
‫ורנון נשלח לכלא על זיוף המחאה.‬
‫אז במשך חלק גדול מילדותו של אלביס‬
‫הוא וגלדיס היו לבד, וגלדיס עבדה קשה מאוד‬
‫כדי שיהיה לו אוכל, בגדים, כדי שילמד.‬
‫היא הייתה מנגנון התמיכה שלו ללחץ,‬
‫מתח, לכל ההתרחשויות בקריירה שלו.‬
‫- אימו של אלביס פרסלי נפטרה ממחלה -‬
‫הייתה לי חמלה כלפיו, וכאב לי עליו.‬
‫הבנתי אותו, בגלל עניין המרחק, ובמיוחד‬ ‫אחרי שאיבד אימא שהיה קרוב אליה כל כך.‬
‫אז ככה נוצר בינינו חיבור.‬
‫- פרסלי -‬
‫ומאוד הדאיגה אותו המחשבה‬
‫אם הוא יחזור לתחום,‬ ‫או אפילו אם הוא ישיר שוב.‬
‫הוא היה מנותק לתקופה די ארוכה,‬
‫והוא חשב שרבים מהמעריצים שלו ישכחו אותו.‬
‫שמישהו אחר ייכנס, מישהו חדש.‬
‫תגיד משהו למעריצים שלך.‬ ‫יש לך איזשהו מסר שאתה רוצה להעביר להם?‬
‫כן. אני רוצה לומר‬
‫שלמרות שלא יראו אותי כמה זמן,‬
‫אני מקווה שלא ישכחו אותי.‬
‫ואני מצפה לתקופה‬ ‫שאוכל לחזור ולהופיע שוב כמו פעם.‬
‫אלביס,‬
‫הוא היה רגיש במיוחד, ומאוד חסר ביטחון.‬
‫הילד הקטן שהתבייש במה שקרה לאביו,‬
‫שהתבייש בעוני של משפחתו,‬
‫שהתבייש במה שקרה לאימו,‬ ‫תמיד ניסה לתקן דברים‬
‫ולסדר הכול ותמיד רצה לרצות אנשים.‬
‫הוא היה אדם מרצה ביותר,‬
‫וזה מה שהפך אותו לכל כך כריזמטי על הבמה,‬
‫אבל זה גם היה עקב האכילס שלו.‬
‫מפני שאתה רוצה אהבה. את אהבת ההמונים.‬
‫אבל ככל שאתה מקבל יותר ממנה‬ ‫כך החור הולך ומעמיק, ואתה זקוק ליותר.‬
‫כשהוא שירת בצבא,‬
‫אני חושב שאז זה ממש התחיל להשפיע עליו,‬
‫כשלא הייתה לו את אהבת הקהל.‬
‫בדרך כלל, כשאמן מתפרסם,‬
‫ומתגייס לצבא ונעלם לכמה שנים,‬
‫הוא לא מצליח להרים שוב את הקריירה.‬
‫אלביס מעולם לא נעלם.‬
‫הדבר החשוב ביותר שהקולונל עשה‬ ‫לפני שאלביס התגייס,‬
‫היה לדאוג שהוא יקליט כל מיני חומרים.‬
‫הם הפכו ללהיטי ענק‬ ‫בזמן שאלביס היה בגרמניה.‬
‫אז מי שלא באמת היה קשוב לחדשות‬
‫ולמה שאלביס עשה באמת,‬
‫חשב שהוא עדיין מקליט אלבומים.‬
‫לפני שהוא נסע לגרמניה,‬
‫הוא עדיין היה‬
‫המורד.‬
‫וכאן הוא היה חייל רגלי,‬
‫שנשאר ער בלילות ומפטרל.‬
‫מקבל כוויות קור בשלג.‬
‫הקולונל כתב לו מכתבים‬
‫פעם אחר פעם, והסביר‬ ‫מה הוא עשה כדי לקדם את האלבומים שלו.‬
‫- …על מנת לתחזק את שמו‬ ‫בקרב המעריצים ובקרב אחרים בזמן השירות -‬
‫וסיפר לו שהוא עשה עסקה חדשה,‬ ‫שיש סרט לעשות.‬
‫אמר לו: "חתמתי על חוזה לשני סרטים נוספים."‬
‫אני רוצה לומר שכשאשתחרר מהצבא,‬
‫אני מצפה…‬
‫פשוט להמשיך במקום שבו הפסקתי כשהתגייסתי.‬
‫ואני מבין מזה שאתה נהנה מאוד ממה שאתה עושה‬
‫או ממה שעשית לפני השירות הצבאי.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫בעצם, זה היה החלק הכי קשה‬ ‫בכל השירות הצבאי שלי.‬
‫להתרחק מכל זה.‬
‫להתרחק מהמעריצים?‬
‫להתרחק מעסקי הבידור באופן כללי.‬
‫זה היה החלק הכי קשה.‬
‫לחשוב כל הזמן על העבר, ולהרהר בעתיד.‬
‫לא היה עוד מוזיקאי רוק‬
‫בעל קריירה מבוססת של 20-30 שנה‬ ‫שאפשר לקחת כדוגמה.‬
‫לא היה מישהו כזה.‬
‫כולם חשבו על סינטרה כשחשבו על הצלחה.‬
‫לסינטרה הייתה קריירה מדהימה.‬
‫ואמנים מהסוג הזה,‬
‫זה היה בערך… זה היה הטופ.‬
‫- 12 במאי, 1960 -‬
‫המופע של פרנק סינטרה בחסות טיימקס,‬ ‫"ברוך השב הביתה, אלביס."‬
‫מה שבולט בעיניי,‬
‫וזה מהלך מתוחכם מאוד,‬
‫הוא שחגגו את חזרתו הביתה‬ ‫בספיישל גדול של פרנק סינטרה.‬
‫אלביס, זו המתנה שלנו לכבוד שובך.‬
‫השנתיים שאיבדת בזמן שהיית בצבא.‬
‫וכשאני מסתכל אחורה, נוחתת עליי ההבנה‬ ‫שאולי לא פספסת כל כך הרבה אחרי הכול.‬
‫למעשה, נראה שהדבר היחיד שהפסדת‬ ‫הוא פאות הלחיים שלך.‬
‫עכשיו, חברים, מה דעתכם‬ ‫שאשיר עכשיו שיר נוסף?‬
‫זה רגע ברור מאוד‬
‫שבו אלביס מתקבל למועדון.‬
‫פרנק אמר לאומה: "הוא בחור טוב,‬
‫"הוא תרם לארצו שלו ושירת בצבא.‬ ‫עכשיו הוא חזר."‬
‫אבל בו זמנית, אלביס מוותר על משהו.‬
‫כי כדי להתקבל למועדון,‬
‫צריך גם לוותר על: "האדם הזה מסוכן."‬
‫"האדם הזה מהווה איום."‬
‫"הבת שלי עלולה לברוח איתו."‬
‫זה נגמר. זה כמעט כמו הסדר שהושג במו"מ.‬
‫פרנק סינטרה היה מכונה "יו"ר הוועדה"‬
‫מפני שהוא ניהל את עסקי הבידור.‬
‫הוא נחשב לאחד והיחיד‬
‫שיכול לתת לאנשים מסוימים את ברכתו,‬
‫ולהגיד: "תראו, אנחנו ביחד,‬ ‫שרים זה את השירים של זה."‬
‫בחיי, זה יפה.‬
‫אלביס, יש תחנות רדיו‬ ‫שמחרימות את הרוק נ' רול.‬
‫מה יש לך להגיד על כך,‬
‫ומה לדעתך יקרה לקריירה שלך‬ ‫אם הרוק נ' רול יגווע?‬
‫אם הרוק נ' רול יגווע לחלוטין,‬
‫אצטרך לעשות משהו אחר,‬
‫בתחום המוזיקה. אולי…‬
‫אופרה. לא יודע, האמת.‬
‫כשאלביס היה בצבא‬
‫הוא נחשף להרבה מוזיקה אירופאית,‬ ‫והוא אהב במיוחד את מריו לנצה.‬
‫ומריו לנצה היה זמר אופרה.‬
‫ואני חושב ששם התחילה ההצלבה הזו.‬
‫- היכנעי -‬
‫אלביס שינה את סגנונו המוזיקלי ואת קולו.‬
‫האופן שבו הוא דיבר השתנה מאוד.‬
‫אלביס נהיה ממש רציני לאחר הצבא,‬ ‫עם שירה ווקלית רצינית.‬
‫הוא יכול להגיע לטווח כמעט אופראי.‬
‫אז ברגע שהוא חזר מהצבא,‬
‫הקולונל החזיר אותו מייד לאולפן.‬
‫הם הקליטו דברים‬ ‫שפונים הרבה יותר למבוגרים.‬
‫העניין עם אלביס כאמן הוא‬ ‫שהיו לו להיטים כמעט בכל ז'אנר.‬
‫האם הוא נשמע כמו אלביס בכל שיר? כן.‬ ‫איך עושים את זה?‬
‫- בילי קורגן‬ ‫אמן -‬
‫הרי הוא לא השתנה בעצמו.‬
‫הוא הצליח לכופף את הז'אנרים האלה אליו,‬ ‫לא להפך.‬
‫זה הזוהר הטהור של הכישרון שלו.‬
‫אלביס חוזר ועושה מופע צדקה.‬
‫זה ארגון צדקה של פרל הארבור.‬
‫שימו לב, הנה הוא בא! גבירותיי ורבותיי,‬
‫נראה שזה… אלביס פרסלי!‬
‫- אירוע לזכר אוניית המערכה 'אריזונה'‬ ‫25 במרץ 1961 -‬
‫הוא עולה על הבמה, והוא פשוט‬
‫הכריזמה בהתגלמותה.‬
‫זו הייתה איזושהי פסגה.‬
‫והיה אפשר לחשוב שזו השקה מחודשת,‬
‫אבל במקום זאת, זה היה הסוף של משהו.‬
‫הוא ירד מהבמה‬
‫ולא עלה לבמה אחרת במשך שבע שנים.‬
‫אז אתה לא חושב שהרוק נ' רול גווע?‬
‫ב-1956, כשרק התחלתי,‬ ‫שמעתי כל הזמן את אותו הדבר.‬
‫שהרוק נ' רול מת, הוא בדעיכה.‬
‫אני לא אומר שהוא לא ידעך,‬ ‫כי אולי הוא ימות מחר, אני לא יודע.‬
‫הלוואי שהייתי יודע.‬
‫אלביס היה מתקשר אליי מפעם לפעם, ללא התראה.‬
‫הוא הרגיש בטוח‬ ‫להיפתח בפני ולבטא את הפחדים שלו,‬
‫את מה שהוא אוהב ולא אוהב.‬
‫לא קיבלתי תשומת לב תקשורתית,‬ ‫ואז התחלתי לצאת איתו.‬
‫הוא היה מספר לי הרבה על קולונל פרקר,‬
‫והוא היה תלוי מאוד בקולונל פרקר‬
‫שידאג לו ויכניס אותו לסרטים.‬
‫והוא קיווה לקבל הזדמנויות טובות יותר‬
‫כדי שיוכל לככב בסוג הסרטים שהוא רצה.‬
‫משהו רציני יותר,‬ ‫משהו טוב שהוא הרגיש חיבור אליו.‬
‫אחרי הצבא, אלביס השתתף במספר סרטים‬ ‫ללא שירה, ואיש לא הלך לצפות בהם.‬
‫אלביס פרסלי בתפקיד הדרמטי ביותר שלו,‬
‫כבן תערובת ב"כוכב בוער".‬
‫קרוע בין שתי אהבות, שתי נאמנויות,‬ ‫ונלחם כדי להציל את שתיהן.‬
‫"כוכב בוער", פצצה דרמטית.‬
‫זה היה סרט טוב. סרט מצוין,‬ ‫אבל הוא לא שר, הוא לא זכה בנערה…‬
‫- ברברה עדן‬ ‫שחקנית -‬
‫והדמות שלו מתה, אז תארו לעצמכם‬ ‫איך זה התקבל בקרב המעריצים שלו.‬
‫הם שנאו את הסרט.‬
‫והקולונל ניצל את זה כדי לומר:‬ ‫"בוא נקיף אותך בבנות,‬
‫"נלביש אותך בבגדים מגניבים,‬ ‫תשיר הרבה שירים,‬
‫"ונדאג לעלילה קלילה כנוצה,‬
‫"כדי שכמה שיותר אנשים יקנו כרטיס."‬
‫"אתה תעשה ים של כסף." וכך היה.‬
‫ואני חושב שכאן התחילה ההתדרדרות שלו.‬
‫- הוואי הכחולה (1961) -‬
‫ואז הוא חתם על חוזה לחמש שנים,‬ ‫שכעיקרון, כלל רק מחזות זמר.‬
‫זה מה שאנשים רצו לראות אותו שר.‬
‫אנחנו בדרכנו חזרה להוליווד,‬
‫כדי להתחיל לצלם בחמישי בפרמאונט.‬
‫חמישי בפרמאונט, עבור המפיק האל ואליס.‬
‫שניים או שלושה סרטים השנה.‬ ‫הוא עומד להיות עסוק מאוד.‬
‫הם הוציאו את "הוואי הכחולה".‬
‫הסרט היה שובר קופות מטורף.‬
‫אבל קרה עוד משהו‬ ‫שתרם רבות לחשבון הבנק של אלביס‬
‫ושחיסל כמעט לחלוטין‬ ‫את חייו היצירתיים, בסופו של דבר,‬
‫והוא שהפסקול בילה 20 שבועות‬ ‫במקום הראשון במצעד.‬
‫זה היה להיט ענק,‬ ‫ותגידו מה שתגידו על קולונל פרקר,‬
‫אבל הוא היה איש עסקים מבריק.‬
‫והוא מייד הבין:‬
‫"אם נוציא סרטים‬ ‫שבהם אלביס שר לצעירות בביגוד מינימלי,‬
‫"ונוציא פסקול מלווה,‬ ‫העניינים יקדמו את זה את זה."‬
‫אז זו הייתה הנוסחה החדשה.‬
‫יש מסיבת חוף. בוא.‬
‫והם חזרו על כך שוב ושוב ושוב.‬
‫וכמו שקורה עם כל סם,‬ ‫תחושת ה"היי" יורדת עם כל שימוש.‬
‫מנקודת מבט עסקית,‬
‫שהייתה הדבר היחיד שעניין את הקולונל,‬
‫הסרטים היו איומים,‬
‫אבל העסק של אלביס הצליח יותר מתמיד.‬
‫הוא נהיה יותר ויותר דומה לפלסטיק‬ ‫בסרטים האלה.‬
‫מצטער, חבר.‬ ‫אני לא יכול להיות בשני מקומות בו-זמנית.‬
‫השיער של אלביס בסרטים האלה, בשלב מסוים,‬
‫נראה כמו צמר-גפן מתוק‬ ‫שריססו בספריי שחור וציפו בלקה.‬
‫הברישו אותו בחמאת יאק.‬
‫הוא לא אמיתי. הוא כבר לא אדם אמיתי.‬
‫הרקעים מאחוריו לא אמיתיים.‬
‫שום דבר לא אמיתי.‬
‫התוכנית של קולונל פרקר פעלה.‬
‫הוא הרוויח יותר מסטיב מקווין.‬
‫הוא הרוויח יותר מגרגורי פק.‬
‫הוא הרוויח יותר מקארי גראנט.‬
‫הוא היה כוכב הקולנוע‬ ‫המרוויח ביותר באמריקה.‬
‫שילמו לו סכומים אסטרונומיים.‬
‫אבל הקולונל הבין‬
‫שככל שאפשר להוציא מהם יותר כסף,‬ ‫כך ניתן ליצור סרטים זולים יותר.‬
‫עשיתי הרבה סרטים בזמן קצר,‬ ‫והסרטים נעשו דומים מאוד זה לזה.‬
‫הייתי קורא ארבעה-חמישה‬ ‫עמודים ראשונים, ויודע‬
‫שזה פשוט שם אחר עם 12 שירים חדשים.‬
‫השירים היו בינוניים בדרך כלל.‬
‫הם אפילו הפסיקו לכתוב מוזיקה חדשה.‬
‫הם פשוט מחזרו שירים ישנים,‬
‫הרכיבו סוג של עלילה.‬
‫הוא התחיל להוציא תקליטי אוספים‬ ‫שאף אחד אחר לא רצה,‬
‫מפני שכל מה שנדרש כדי ששיר יהיה של אלביס‬ ‫הוא שקולונל פרקר יקבל את הזכויות.‬
‫כל אלה היו לשם רדיפת בצע חסרת בושה.‬
‫היה אלבום אחד‬ ‫שבו רואים את אלביס עם הכלב של חברת החשמל‬
‫שיושב על קופה רושמת. זה מטורף.‬
‫התסריטים הלכו והתדרדרו,‬ ‫השירים הלכו והתדרדרו,‬
‫עד שבסופו של דבר, אלביס פרסלי‬ ‫היה מצלם סרטים תוך שלושה שבועות‬
‫בהם הכול צולם בטייק אחד,‬ ‫והוא שר "לדוד משה הייתה חווה".‬
‫ואו.‬
‫מביך.‬ ‫-כן.‬
‫זה פשע מבחינתי.‬ ‫-כן.‬
‫זה ממש פשע.‬ ‫-כן.‬
‫להציב אותו במצב כזה ולשיר את השיר כזה.‬
‫זה מגחיך אותו, והוא ידע את זה.‬
‫כן.‬ ‫-הוא ידע את זה.‬
‫מתי עברת לגור בגרייסלנד באופן קבוע?‬
‫זה היה בשנת 1963.‬
‫ידעתי שהוא יהיה כעוס מאוד.‬
‫ראיתי אותו מיידה בכעס כל כך הרבה תסריטים.‬
‫תסכול, כעס.‬
‫קצת איבד את הכיוון של הקריירה שלו.‬
‫כי אלה לא היו התפקידים שהוא רצה.‬
‫הדימוי שלי בהוליווד היה שגוי,‬ ‫וידעתי את זה.‬
‫ולא יכולתי לעשות שום דבר בקשר לזה.‬
‫לא ידעתי מה לעשות. פשוט הרגשתי‬ ‫שאני מחויב לדברים שלא האמנתי בהם ממש.‬
‫בשלב מסוים, כבר לא הייתה לי השפעה על זה.‬
‫לא הייתה לי זכות לתת אישור סופי לתסריט.‬
‫זאת אומרת שלא יכולתי לומר: "זה לא טוב לי."‬
‫אז נהייתי‬
‫מיואש מאוד.‬
‫לא היה שום סכום של כסף שהיו יכולים לתת לי‬ ‫כדי שארגיש איזשהו סיפוק.‬
‫בפעם הראשונה ששמעתי אותו אומר לא…‬
‫- ג'רי שילינג‬ ‫חבר של אלביס -‬
‫היינו כאן, בבל אייר.‬
‫הוא הציץ בתסריט, והשליך אותו על הקיר.‬
‫"אני לא עושה עוד אחד כזה."‬
‫תוך כמה שעות,‬
‫שמענו מחברת התקליטים,‬
‫מוויליאם מוריס‬
‫מהאולפן,‬
‫ומקולונל פרקר.‬
‫הם אמרו: "אם תפר את החוזים האלה,‬
‫"לא תעשה יותר כלום בחייך."‬
‫לא הייתה לו ברירה.‬
‫לא ממש.‬
‫הוא היה חייב לעמוד בחוזה.‬
‫אפילו ראו את זה פיזית.‬
‫מרוב שזה השפיע עליי, חליתי פיזית.‬
‫הייתי נהיה חולה מאוד.‬
‫לא משנה כמה אלביס התפרסם,‬ ‫הוא עדיין היה הבחור שגדל בבקתה עלובה.‬
‫- מקום הולדתו של אלביס פרסלי -‬
‫תמיד היה מישהו שיגיד:‬ ‫"אתה יודע מה? אתה לא רחוק מלחזור לשם."‬
‫אם הכסף היה חשוב כל כך לאלביס,‬ ‫למה הוא נהג בכזו פזרנות?‬
‫אף אחד לא בזבז כסף כמו אלביס.‬ ‫הוא היה אגדי בזה.‬
‫זה לא היה עניין של כסף.‬
‫זה לא עניין של כסף‬
‫מול הדבר שאתה רוצה להגיע אליו.‬
‫זה עניין של: "ינטשו אותך."‬
‫כסף הוא רק צורה של עדות שלאנשים אכפת ממך.‬
‫זה עניין הנטישה שמשמש נגדך.‬
‫לקולונל הייתה יכולת אדירה‬ ‫לנצל את חוסר הביטחון של אלביס‬
‫וממש להתייחס אליו כמו לילד.‬
‫הוא תמיד הרגיש‬
‫שהוא חייב לקולונל את הקריירה שלו,‬ ‫ואני חושב שהיה לו קשה מאוד‬
‫לומר: "אני רוצה להיות עצמאי כאן.‬ ‫אקבל החלטות בעצמי."‬
‫השותף הקרוב ביותר של אלביס‬
‫- ברוס ספרינגסטין -‬
‫היה מישהו שלא הבין אותו.‬
‫זו הייתה הטרגדיה בקשר ביניהם.‬
‫לא היה מי שיגיד לאלביס כמה שהוא טוב,‬
‫בצורה עמוקה מספיק.‬
‫תחשבו איך זה להיות אמן מהפכני שכזה‬ ‫בעל כישרון אדיר,‬
‫ושהעולם לא באמת מבין אותך.‬
‫בעצם, רואים בך סוג של ליצן.‬
‫אם בוחנים את הקריירה של אלביס‬ ‫לאורך רוב שנות ה-60,‬
‫רואים אמן שמבודד לחלוטין‬
‫מכל דבר שהזין אותו.‬
‫זה אדם ש…‬
‫נולד להופיע מול אנשים.‬
‫פתאום הוא היה מבודד.‬
‫אלביס היה מסוכן מספיק‬
‫כדי לזהות סכנה כשהוא רואה אותה.‬
‫- רייט תומפסון‬ ‫כתב -‬
‫הוא ראה את הרולינג סטונס.‬
‫הוא ראה את הביטלס.‬
‫הוא ידע אילו רגשות הם מעוררים באמריקה,‬
‫כי הוא בעצמו עורר רגשות כאלה.‬
‫- הביטלס -‬
‫פסיכיאטר אמר לא מזמן‬ ‫שאתם בסך הכול ארבעה אלביס פרסלי.‬
‫זה לא נכון.‬
‫כל שלט מביע הערצה‬
‫המזכירה את תור הזהב‬ ‫של אלביס פרסלי ופרנק סינטרה.‬
‫ב-64' היה פרץ מטורף.‬
‫הכול השתנה. התסרוקות השתנו, הבגדים השתנו.‬
‫הביטלס הפכו את כולם ללא-רלוונטיים בן לילה,‬ ‫ואז כולם היו צריכים להדביק את הפער.‬
‫ואו, גם אני האזנתי לביטלס.‬
‫האזנתי למיק ג'אגר.‬ ‫הוא התפרסם באותה דרך כמו אלביס.‬
‫הוא קיפץ על כל הבמה. חשבתי: "מה לעזאזל?"‬
‫המוזיקה עברה שינוי.‬
‫הביטלס ביקרו אצלנו בבית בבל אייר,‬ ‫זה היה ערב משעשע.‬
‫כשהם נכנסו, הם היו ממש מתוחים.‬
‫אלביס ישב על הספה,‬
‫וג'ון לנון ופול מקרטני פשוט בהו בו.‬
‫הם לא אמרו מילה. פשוט הביטו בו.‬ ‫הם היו כל כך מתוחים.‬
‫ואלביס אמר: "טוב, אם אתם לא‬ ‫מתכוונים לדבר…" והדליק את הטלוויזיה.‬
‫הם היו מהופנטים ממנו.‬
‫אני זוכר שראיתי אותם,‬
‫והתחלנו לדבר, וג'ון אמר:‬
‫"לא היה לי אומץ להגיד את זה לאלביס,‬
‫"אתה מוכן להגיד לו?"‬
‫הוא אמר: "אתה רואה את פאות הלחיים האלה?"‬ ‫אמרתי: "כן."‬
‫הוא אמר: "כמעט סילקו אותי מהתיכון‬ ‫בגלל שרציתי להיראות כמו אלביס."‬
‫"ולא היינו כאן היום אם לא הוא."‬
‫הביטלס כתבו את השירים של עצמם באותה תקופה.‬
‫ולפני הביטלס, באופן כללי,‬
‫מלחינים כתבו את השירים,‬ ‫וזמרים שרו אותם.‬
‫זה מה שלקח את העניין צעד אחד קדימה,‬
‫העובדה שהביטלס כתבו שירים.‬
‫וזה מה שנתן לנו, הצעירים באותה תקופה, קול.‬
‫כמובן שהביטלס העריצו את אלביס,‬
‫אבל הם לא בהכרח‬ ‫האזינו לתקליטים החדשים שלו.‬
‫הוא היה המורד המקורי.‬
‫הוא היה הצינור המרכזי‬
‫שהוביל לפופולריות האדירה‬ ‫של הרוק נ' רול בקרב צעירים.‬
‫ופתאום, הוא ירד בדרגה‬ ‫והפך לבדרן לכל המשפחה.‬
‫ואני חושב שזה הכאיב לו מאוד.‬
‫מעולם לא כתבתי שיר. הלוואי שיכולתי.‬ ‫הלוואי שהייתי כמו חלק מהיריבים שלי,‬
‫כי הם כותבים שירים לא רעים בכלל. אבל אני…‬
‫יש לי מזל שסיימתי תיכון, אתם מבינים?‬
‫פתאום הגיעו כל מיני להקות רוק‬
‫שרומזות לדברים עמוקים הרבה יותר.‬
‫משהו שקשור לחיים האמיתיים,‬ ‫וזה ממש הפך את היוצרות.‬
‫היה את כל המתח הגזעי המסיבי,‬
‫והיה את המתח הכלכלי,‬
‫והיה את כל מה שקרה בווייטנאם,‬
‫שאי אפשר להפריז בהשפעה שלו‬ ‫על התרבות האמריקאית.‬
‫החדשות הערב, על אף ההכחשה הרשמית,‬
‫הן של הסלמה משמעותית במלחמה בווייטנאם.‬
‫לראשונה, מטוסים אמריקאיים‬ ‫הפילו טונות של חומרי נפץ‬
‫בשטח העיר הייפונג.‬
‫אף אמן רוק של שנות ה-50‬ ‫לא ניסה להגיע למשהו עמוק יותר.‬
‫אני חושב שמשהו גדול מבחינתי‬ ‫הוא שאנשים התחילו לחפש משמעות במוזיקה.‬
‫משמעות אמיתית, משהו עמוק יותר‬
‫מכל דבר אחר שהם שמעו מצ׳אק ברי,‬
‫מכל מה שהם שמעו מאלביס.‬
‫״קליע שנורה מאחורי שיח‬
‫״נטל את דמו של מדגר אוורס‬
‫״אצבע לחצה על ההדק‬
‫״קת הסתתרה בחשכה‬
‫״היד הציתה את הניצוץ‬
‫״שתי עיניים כיוונו למטרה‬
‫״מאחורי מוחו של אדם‬
‫״אך אי אפשר להאשימו‬
‫״הוא רק כלי שרת במשחק שלהם״‬
‫פתאום, נכנסה‬
‫שירה.‬
‫"פוליטיקאי דרומי מטיף ללבן העני"‬
‫נכנסה שירה למוזיקה.‬ ‫למוזיקת פולק ואז למוזיקת רוק.‬
‫כשבוב דילן התחיל לדקלם‬ ‫סוג של שירה בשירים שלו,‬
‫אמרו: ״מה זה? מאיפה זה הגיע?״‬
‫אנשים שכתבו שירים‬ ‫לא יכלו שלא לשקף את מה שקורה ברחובות.‬
‫אלביס לא ראה את עצמו כדמות פוליטית.‬
‫אז זה כנראה היה מוזר‬ ‫אפילו מנקודת מבט של ״מותג״,‬
‫במיוחד כשהוא מוציא סרטים הוליוודיים.‬
‫האם הוא יתחיל לבצע‬ ‫שירים שעוסקים בנושאים אקטואליים?‬
‫אלביס נשאר בשוליים‬ ‫בעוד שהעולם כולו נע‬
‫לעבר נקיטת עמדה פוליטית גלויה,‬ ‫בעצימות אדירה.‬
‫מר פרסלי, בנוגע לשירות,‬
‫מה דעתך על המפגינים נגד המלחמה,‬ ‫והאם היום היית מסרב להתגייס?‬
‫יקירה, אני מעדיף לשמור‬ ‫את הדעות האישיות שלי בנושא לעצמי.‬
‫כי אני בסך הכול בדרן,‬ ‫ואני… אני מעדיף לא לדבר על זה.‬
‫אתה חושב שאמנים אחרים‬ ‫צריכים לשמור את הדעות שלהם לעצמם?‬
‫לא. אפילו את זה אני לא יכול לומר.‬
‫השירים היחידים‬ ‫שאלביס היה יכול להקליט בשלב הזה,‬
‫היו שירים‬ ‫שכמעט כל מוזיקאי רציני באמריקה ויתר עליהם.‬
‫הקול הגדול ביותר באמריקה‬ ‫קיבל את השירים הגרועים ביותר,‬
‫ולא רק שאף אחד לא עצר אותו,‬
‫אף אחד במחנה שלו אפילו לא הבין‬ ‫שזו בעיה, חוץ מאלביס עצמו.‬
‫כלומר, אלביס היה הרבה דברים,‬ ‫אבל הוא לא היה מטומטם.‬
‫הוא ידע לקרוא את המפה כמו כולם.‬
‫זו גסיסה.‬
‫לדעתי הוא חשב: ״אם זה עומד להיגמר,‬
‫"אני רוצה לסיים כמו האלביס שאני רוצה‬ ‫להיות. לא כמו האלביס שרוצים שאהיה.״‬
‫"כה אדיר אתה"‬ ‫היה אבן דרך חשובה ביותר בקריירה שלו,‬
‫מפני שזה הוכיח לו‬ ‫שהוא יכול לעשות מה שהוא רוצה לעשות.‬
‫ושזה לא בהכרח צריך להיות‬ ‫ההצלחה המסחרית הגדולה בעולם,‬
‫אבל שהוא יכול להיות אדון לגורלו.‬
‫זה היה סוג של צעד ראשון לעבר:‬
‫"אני צריך לחזור למי שאני כאדם וכאמן."‬
‫אז החזרה לשורשי הגוספל שלו‬ ‫וההתעקשות להקליט את האלבום הזה‬
‫לא עלו בקנה אחד עם מה שהקולונל רצה,‬
‫וזה לעשות עוד מוזיקת פופ.‬
‫לדעתי, אם בשלב הזה בקריירה שלו,‬ ‫אלביס לא היה יכול לעשות מוזיקת גוספל,‬
‫אני לא יודע מה הוא היה עושה.‬
‫- דרלין לאב -‬
‫אז הוא היה חייב לעמוד על שלו.‬
‫"זה מה שאני באמת רוצה לעשות."‬
‫אלביס, האם מוזיקה מערבית‬ ‫היא האהבה הראשונה שלך?‬
‫לא.‬
‫האהבה הראשונה שלי היא מוזיקת ספיריטואל.‬
‫אני מכיר כמעט כל שיר דתי שנכתב אי פעם.‬
‫כשהוא גילה שאני זמרת גוספל‬ ‫ושיש לי שורשים בגוספל,‬
‫אני חושבת שזה מה שחיבר בינינו באמת,‬
‫כי זה מה שהוא באמת רצה לשיר.‬
‫אנחנו נולדים עם רגשות מסוימים בתוכנו,‬
‫ומרגישים אותם כשהולכים למקומות שונים.‬
‫למשל, כשאני מבקרת בכנסיות שונות,‬ ‫אני מרגישה את הרוח שיש בכנסיה הזו.‬
‫וזה מה שאלביס רצה להרגיש.‬
‫כשראיתי את אלביס‬
‫שר את "כה אדיר אתה"…‬
‫זו הפעם הראשונה שהייתי בהקלטות.‬
‫ישבתי ממש מחוץ לחלון הזכוכית.‬
‫אני חושב שבאמת שרתה עליו רוח כלשהי.‬
‫כאילו שהנשמה שלו עזבה את גופו.‬
‫בסוף סשן ההקלטות,‬
‫הוא ירד על ברכיו,‬
‫והביט למעלה,‬ ‫והיה לו על הפנים חיוך גאה של ילד.‬
‫הוא ידע שהוא עשה משהו גדול.‬
‫הוא זכה בשלושה פרסי גראמי.‬
‫וכולם היו על מוזיקת גוספל.‬ ‫זה מראה איפה היה הלב שלו.‬
‫אם אלביס היה יכול לבחור איזה מוזיקה לשיר,‬
‫הוא היה בוחר בגוספל,‬
‫אבל הוא לא היה מרוויח כסף‬ ‫או נעשה כוכב-על כזמר גוספל.‬
‫אז הוא היה חייב ללכת בדרך‬ ‫שתוביל אותו להצלחה גדולה,‬
‫כי הקולונל אל רצה שהוא ישיר יותר.‬
‫הוא פשוט רצה שיישאר בקולנוע.‬
‫אלבום הגוספל הזה מסגיר‬ ‫את מה שהתרחש בחייו הפנימיים.‬
‫לא הייתי רוצה לקפוא על השמרים,‬
‫כלומר, לא הייתי רוצה לקפוא במקום.‬
‫אני רוצה… אני רוצה להתקדם.‬
‫אני רוצה להתחתן, אני רוצה להקים משפחה.‬
‫זה נכון בהחלט. זה דבר נורמלי לעשות.‬
‫מי רוצה להזדקן לבד, אתם מבינים?‬
‫הייתי בחדר ההלבשה שלי בגרייסלנד,‬
‫והוא אמר: "סילה?" ודפק לי על הדלת,‬
‫והוא החזיק משהו מאחורי הגב.‬
‫ואז הוא אמר לי: "הגיע הזמן."‬
‫והוא הוציא קופסה, וזו הייתה טבעת נישואין.‬
‫הייתי בהלם.‬
‫חשוב יותר לנסות להקיף את עצמך באנשים‬ ‫שיכולים להסב לך מעט אושר,‬
‫כי אנחנו חיים בעולם הזה רק פעם אחת.‬ ‫לא חוזרים להדרן.‬
‫אם רוצים למצוא את האחת,‬ ‫אי אפשר לזרז את זה.‬
‫חשבתי לעצמי: "אבא שלי לא יאמין לזה."‬
‫נכנסתי להיריון בלילה של החתונה.‬
‫ונלחצתי, אמרתי:‬ ‫"אלוהים, אני לא יודעת אם אני…‬
‫"האם אני מוכנה להיות אימא?" הייתי בת 21.‬
‫ערב אחד התחלתי לבכות.‬ ‫לא סיפרתי את זה מעולם, אבל התחלתי לבכות,‬
‫והוא היה קורא לי "סטנין".‬ ‫הוא אמר: "סטנין, מה קרה?‬
‫"מה קרה, מותק?" ואמרתי:‬
‫"אני פוחדת."‬
‫"אני לא יודעת אם אני מוכנה לילד."‬
‫והוא אמר: "את תהיי אימא נפלאה."‬
‫ואמרתי:‬
‫"אבל כבר לא אוכל לעשות איתך דברים."‬
‫והוא אמר: "בטח שכן."‬
‫אמרתי: "אתה לא תרצה‬ ‫תינוקות וילדים בסביבה."‬
‫התחתנו, עשינו דברים יחד,‬
‫נסענו לווגאס.‬
‫וחשבתי לעצמי: "כל זה ייפסק."‬
‫הראש שלי בהחלט הלך למקומות אחרים משלו.‬
‫והוא חשב על להיות אבא.‬
‫אלביס בהחלט התרגש להפוך לאבא.‬
‫הוא היה קצת מתוח, ללא ספק.‬
‫לא ידע איך להחזיק ילד,‬ ‫או חשב שהוא לא יודע.‬
‫ובסוף הזה היה מעולה.‬
‫בסופו של דבר,‬ ‫הוא צילם את הסרט האחרון שלו ל"פרמאונט",‬
‫"בא בקלות, הולך בקלות."‬ ‫הוא נחל כישלון חרוץ.‬
‫האלבום אפילו לא הגיע למצעדים‬ ‫ונמכרו ממנו רק 30,000 עותקים.‬
‫אני לא חושב שהוא הבין את חומרת המצב‬
‫עד שיום אחד‬ ‫הופיעה כותרת באחד העיתונים, שאמרה:‬
‫"לא נותר עוד תיאבון לסרטים של פרסלי."‬
‫- פרסלי חסר סיכוי‬ ‫מבקר סרטים מניד בראשו לשלילה -‬
‫מבחינת הקולונל, כשצריך לפקס אנשים שוב…‬
‫ב-1956, הוא הכניס אותו‬ ‫לאינספור תוכניות טלוויזיה.‬
‫כשהוא חזר מהצבא והיה צריך להתבסס מחדש…‬ ‫"דאגתי שיופיע בתוכנית של פרנק סינטרה."‬
‫עכשיו כבר לא היה לו כלום.‬
‫הוא אמר: "צריך לחזור למסלול הישן,‬ ‫לדאוג שיופיע בטלוויזיה."‬
‫זה היה הכול או כלום.‬
‫השנים חלפו, וממש התגעגעתי לקשר עם הקהל.‬
‫זה באמת התחיל להציק לי.‬
‫עשיתי כל כך הרבה סרטים,‬ ‫ולא באמת יכולתי לעשות את מה שיכולתי.‬
‫הכול המשיך, וממש רציתי לחזור.‬
‫הרעיון היה:‬ ‫"הגיע הזמן שיחזור לסלון של כולם."‬
‫זה הפך למה שאנחנו מכירים‬ ‫כמופע הקאמבק של 68'‬
‫רק כשזה התפתח.‬
‫הוא לא רצה להיות בחברת אנשים.‬
‫הוא רק רצה להירגע, ללכת לחוף הים, ולחשוב.‬
‫הוא התחיל להיכנס לכושר.‬
‫הוא התחיל להתאמן.‬
‫אני חושב שהוא ירד 10 קילו.‬
‫והוא התאמן כמו לאליפות היאבקות במשקל כבד.‬
‫אני לא חושבת שיצא לי לראות אותו‬
‫מתרגש עד כדי כך לפני כן.‬
‫טוב, קדימה.‬
‫- טייק 512‬ ‫תוכנית: סצנה של אלביס: גוספל -‬
‫טייק 512.‬
‫- מופע הקאמבק של 68'‬ ‫חזרה של מקטע הגוספל -‬
‫באותו הזמן,‬ ‫לא ידענו אם אלביס יהיה שם או לא.‬
‫כי הרבה פעמים מקליטים קודם את הלהקה,‬
‫ואז מקליטים את שירת הרקע,‬
‫ומנסים לחבר הכול ביחד בהפקה.‬
‫ואז אלביס הופיע, והוא היה שם.‬
‫טייק 501.‬
‫הוא ישב ודיבר איתנו.‬
‫"זה נשמע ממש מעולה. מה שלומכם?"‬
‫ואז הוא רצה לדעת מי אנחנו,‬
‫ומה אנחנו עושים,‬ ‫ואיזה מוזיקה אנחנו אוהבים.‬
‫הוא אמר לנו שכל הסיפור מלחיץ אותו, נקודה.‬
‫כל הספיישל של 68'.‬
‫הוא היה מתוח,‬ ‫כי הוא מעולם לא עשה משהו מהסוג הזה.‬
‫שיט.‬
‫אנשים מדברים על מופע הספיישל היום,‬ ‫על סמך מה שהם זוכרים,‬
‫וזה שאלביס של הרוק נ' רול הגולמי חזר.‬
‫הקולונל ניסה להרוס את זה כמיטב יכולתו.‬
‫כי הספיישל היה מלא בקטעי מעבר,‬
‫פתאום הוא נלחם,‬ ‫והיו הרבה קטעי משחק מטופשים.‬
‫לעזאזל.‬ ‫-טוב.‬
‫כן, יש שם המון מוזיקה מעולה.‬
‫יש גם המון זבל של קולונל טום פרקר.‬
‫902.‬
‫5-10.‬
‫לעזאזל.‬
‫הוא לחוץ מאוד כשהוא עושה מוזיקה,‬
‫והוא עצבני מאוד כשהוא עושה כל דבר אחר.‬
‫טייק 120.‬
‫הקונפליקט בין אלביס לקולונל,‬
‫או הקונפליקט בין שני האלביסים,‬ ‫איך שלא תקראו לזה,‬
‫העלה בבירור את הכאב העמוק שלו‬ ‫על פאשלות במוזיקה…‬
‫אתה תיכנס לזה, סליחה.‬
‫פספסתי.‬ ‫-תמשיכו לצלם.‬
‫…ואת התרעומת העמוקה שלו‬ ‫מהאילוץ להתבזות ולעשות עוד קטעי משחק.‬
‫חמש מאות ושתיים.‬
‫איפה זה קדמת הבמה? שם?‬
‫למטה, כאן.‬
‫אתה רואה את הסימן הכחול הזה?‬
‫בערך באזור הזה.‬
‫14 שנה,‬ ‫ואני לא יודע מה זה קדמת ואחורי הבמה.‬
‫הספיישל תוכנן להיות‬ ‫עוד ספיישל מטופש של קולונל פרקר.‬
‫המפיקים של התוכנית קיבלו‬ ‫משהו בחבילה של הקולונל פרקר,‬
‫שהיה פשוט עוד מהאלביס הציבורי‬
‫כפי שאנשים הכירו אותו בשבע השנים האחרונות.‬
‫במהלך ההפסקות בצילומים,‬
‫האלביס הפרטי היה חוזר לעשות‬ ‫את מה שהאלביס הפרטי תמיד עשה:‬
‫הוא ניגן עם החברים שלו.‬
‫- ג'אם סשן בחדר ההלבשה -‬
‫וכשמפיקי התוכנית נכנסו וראו את זה,‬
‫הם הבינו שהקולונל מנסה לגרום לו לעשות זבל,‬
‫ושאלביס, בחייו הפרטיים, עושה זהב טהור.‬
‫זה קצת כמו "ירח כחול בקנטקי", לא?‬
‫כל יום אחרי החזרות,‬ ‫הוא היה עושה ג'אם. אקוסטי.‬
‫עם כל מי שהיה בסביבה.‬
‫תשכחו מכל ההפקות, תשכחו מהקונספט המקורי.‬
‫זה היה מה שהקהל השתוקק אליו‬ ‫ומעולם לא זכה לראות.‬
‫אתם יודעים, אתמול חשבתי…‬
‫לשלב את הקטע הזה‬
‫במחרוזת השירים, איפשהו שם.‬
‫חשבתי את אותו הדבר, אלביס.‬
‫אבל חייבים שתהיה את ההתרגשות האחרת‬ ‫כדי שנוכל לעשות את זה.‬
‫כי עכשיו אתה נרגע. עשית את החלק שלך.‬
‫ניגשתי לקולונל פרקר,‬ ‫ואמרתי: "אני מכניס לשם מצלמות."‬
‫והוא אמר: "על גופתי המתה."‬
‫אחרי שרדפתי אחריו ימים שלמים,‬ ‫הוא סוף סוף פנה אליי מרוב תסכול‬
‫ואמר: "אעשה איתך עסקה.‬ ‫אתן לך לשחזר את זה על הבמה,‬
‫"אבל אני לא מבטיח לך‬ ‫שזה ייכנס לתוכנית שתשודר באן.בי.סי."‬
‫כשרואים אותו מנגן סטנדרטים ישנים,‬
‫ושירי בלוז וגוספל,‬ ‫ואת השירים שאלביס אהב להאזין להם,‬
‫כשרואים אותו מנגן אותם על הבמה,‬
‫זה ממש היה שחזור שלהם‬ ‫של מה שקרה באופן לא מתוכנן בחדר ההלבשה שלו‬
‫הרחק מעיני המצלמות.‬
‫ומה שזוכרים‬
‫הוא את האלביס בעל הביטחון‬ ‫שחוזר לבמה כדי לומר:‬
‫"כן, יש את קית' ריצ'רדס ומיק ג'אגר‬
‫"אבל אני אלביס פאקינג פרסלי."‬
‫התוכנית הבאה משודרת בצבע באן.בי.סי.‬
‫זינגר מציגים: "אלביס",‬ ‫בכיכובו של אלביס פרסלי,‬
‫בספיישל הטלוויזיוני הראשון שלו.‬
‫ההופעה הטלוויזיונית האישית‬ ‫הראשונה שלו זה עשר שנים.‬
‫הוא אמר לנו שהוא דואג מאוד‬
‫אם הקהל יאהב אותו.‬
‫בכלל לא ידענו אם אלביס יצא מחדר ההלבשה.‬
‫ברוכים הבאים לאן.בי.סי…‬
‫אני אמנם עובד בתחום שונה לגמרי.‬
‫אבל אומר לכם‬
‫שאם אתה לא פוחד, אתה בבעיה.‬
‫אם אתה רוצה שזה יהיה טוב, אתה מבועת.‬
‫זו תחושה של בדידות עזה.‬
‫הפחד…‬
‫מכישלון‬
‫הוא מניע אדיר.‬
‫הפחד ממבוכה.‬
‫כולנו יודעים איך זה לעמוד מול אנשים,‬ ‫כשזה לא הולך טוב.‬
‫וזה נוראי.‬
‫- "אלביס"‬ ‫בכיכובו של אלביס פרסלי -‬
‫"יש פה אנשים, צעירים."‬
‫- הקלטה מיוחדת, 68' -‬
‫"אני אפילו לא יודע אם הם אוהבים‬ ‫את המוזיקה שלי. הם בטח אוהבים את הביטלס."‬
‫"הם אוהבים את ג'ניס ג'ופלין‬ ‫או ג'ימי הנדריקס. אני לא אעניין אף אחד."‬
‫אבל יש משהו באתגר‬ ‫שמאפשר לך לעשות את זה.‬
‫אני קורא לזה חרדת ציפייה.‬
‫אני זוכר שבתחילת סיבוב ההופעות‬ ‫"בורן אין דה יו.אס.איי", היינו בסיינט פול,‬
‫וישבתי מאחורי הקלעים‬ ‫עשר דקות לפני שעלינו להופיע,‬
‫ושמעתי את הקהל שואג.‬
‫שואג בטירוף.‬
‫ואמרתי:‬
‫"אוי, לא. למה נכנסתי?"‬
‫אתה עולה לבמה שאתה לא מכיר.‬
‫מפיקים אותך ומביימים אותך‬ ‫אנשים שאתה לא באמת מכיר.‬
‫בשלב כלשהו‬ ‫אתה מגיע לנקודת ה"על הזין שלי."‬
‫"אני חייב לצאת לשם,‬ ‫לא משנה מה יקרה. על הזין שלי."‬
‫הוא הגיע לשלב ה"על הזין שלי".‬
‫זה מה שעבר לו בראש.‬
‫הוא מצא את זה.‬
‫ואז הוא הלך.‬
‫הוא הלך למקום שאליו הגורל שלו הוביל אותו.‬
‫- טייק 912‬ ‫תוכנית: אלביס. סצנת פתיחה #3 -‬
‫גרתי בוודסטוק, ניו יורק.‬
‫כולנו היינו שם, יתר חברי הלהקה, ובוב דילן.‬
‫וכששמענו על הספיישל של אלביס‬ ‫שישודר בטלוויזיה,‬
‫בוב ואני אמרנו: "בוא נבדוק את זה.‬
‫"נראה אם עדיין יש לו את זה."‬
‫- שידור מקורי‬ ‫מופע הפתיחה -‬
‫היה לי חדר אוכל קטנטן עם טלוויזיה גדולה.‬
‫ואבא שלי היה במטבח,‬ ‫והוא ראה את הטלוויזיה מ…‬
‫מהמקום שבו הוא ישב ליד השולחן במטבח.‬
‫ואני ישבתי מול הטלוויזיה.‬
‫זו הייתה הלידה מחדש של אלביס פרסלי.‬
‫ישבתי למעלה, כי רציתי לראות הכול.‬
‫הוא עלה על הבמה, והיה… ואו.‬
‫מעולם לא ראיתי אותו מופיע.‬
‫זו הייתה הפעם הראשונה שראיתי אותו מופיע.‬ ‫ואמרתי "ואו. אז זה העניין?"‬
‫אני חושב שלא הבנתי בעצמי כמה טוב הוא‬ ‫אחרי שראיתי אותו פעם או פעמיים.‬
‫זו הייתה הצגה מחדש, לא רק‬ ‫של מי שהוא היה, אלא של מי שהוא יכול להיות.‬
‫זה חידד את האיכויות של אלביס.‬
‫עדיין היה לו את זה.‬
‫זה היה מפותח, זה היה חזק יותר.‬
‫אלביס העלה את אלביס רמה.‬
‫אחד מהדברים שהפתיע אותי מייד, היה‬
‫שהוא נראה טוב יותר‬ ‫מכפי שנראה תקופה ארוכה.‬
‫הוא יצא…‬
‫ו… היה הגבר הכי חתיך בעולם.‬
‫הוא יצא לבוש בחליפת העור הזאת,‬
‫ויש לו את עצמות הלחיים של פסל יווני.‬
‫טוב, לילה טוב.‬
‫הייתה תוכנית ארוכה.‬ ‫-הייתה תוכנית ארוכה.‬
‫כבר שנים רבות שהוא לא הופיע מול אנשים,‬
‫ועשה מוזיקה.‬
‫היו המון שכבות של הפרדה.‬
‫מה אעשה עכשיו, חברים?‬
‫כל חוסר הביטחון שהיה לו,‬
‫והוא חושף את עצמו ללעג אפשרי.‬
‫זה אמור להיות חלק לא רשמי של התוכנית,‬ ‫שבו אנחנו מתעלפים‬
‫או עושים מה שבא לנו. במיוחד אני.‬
‫כן, הגבר בתלבושות המטורפות, ונענוע האגן,‬
‫והשיער הגדול, הוא אדם ביישן ורגיש מאוד.‬
‫הלהקה כאן בהרכב מצומצם הערב,‬ ‫אבל אנחנו רוצים…‬
‫אנחנו רוצים להראות לכם קצת‬ ‫איך התחלתי לפני 14 שנה.‬
‫ואת הסאונד שהיה לנו אז.‬
‫והבחור הזה משמאלי הוא זה שניגן איתי גיטרה‬
‫כשרק התחלתי ב-1912. אה… 19…‬
‫התוכנית לא עוסקת רק בחזרה של אלביס.‬
‫התוכנית היא אלביס שמאחד את הלהקה.‬
‫זה סקוטי מור, הגיטריסט שלי.‬
‫זו הלהקה שהייתה לו‬ ‫כשהוא עוד היה זמר קאנטרי.‬
‫זו הלהקה שניגנה איתו ב"לואיזיאנה היירייד".‬ ‫זו הלהקה שניגנה איתו ב"אופרי".‬
‫זה המתופף שלי. הוא משריבפורט, לואיזיאנה.‬
‫אנחנו מכירים עשר שנים. די-ג'יי פונטנה.‬
‫צפיתם במוזיקאים שאוהבים זה את זה,‬
‫שהתרחקו זה מזה, שחזרו זה לזה‬
‫כדי לתת ביטוי לקסם פעם נוספת.‬
‫הדבר הראשון שהקלטנו, הייתה לנו גיטרה, בס,‬
‫ועוד גיטרה.‬
‫וזה הלך ככה.‬
‫כשהוא יושב על הכיסאות האלה‬
‫עם החבר'ה שלו,‬ ‫והקהל ממש שם ומקיף אותו,‬
‫הוא בסביבה אינטימית.‬
‫רואים את יכולת החיבור שלו לאנשים.‬
‫הוא נראה מדהים.‬
‫הוא נשמע מדהים.‬
‫הרגשתי: "אוי, הקבוצה שלי.‬ ‫הקבוצה שלי חזרה, והיא…"‬
‫אתם יודעים? "הם שוב מנצחים."‬
‫קדימה.‬
‫זו פשוט התגלות.‬
‫זו פשוט התגלות מוזיקלית.‬
‫ראו את הרמה הגבוהה בטירוף של האמנות שלו.‬
‫השירה יוצאת מן הכלל,‬
‫וראו אותו מנגן בגיטרה באמת‬ ‫ושמעו אותו מנגן בגיטרה לראשונה.‬
‫הוא היה גיטריסט מצוין.‬
‫אנחנו בטלוויזיה?‬
‫-לא, אנחנו ברכבת לטולסה.‬
‫רגע השיא מבחינתי בספיישל של 68'‬
‫היה הביצוע של אלביס‬ ‫ל"מותק, מה את רוצה שאעשה".‬
‫זה היה סוג של שיר חימום, חימום של בלוז.‬
‫יש לו גיטרה מטורפת,‬
‫ורואים שזה מה שהוא נולד לעשות.‬
‫כל מה שהביא אותו לשם חוזר עכשיו.‬
‫וכל מה שהפריע לזה התמוסס.‬
‫כולו.‬
‫וזה בוודאי רגע עוצמתי מאוד עבורו.‬
‫הוא חוזר לחיים.‬
‫ואני חושב שהוא מבין:‬
‫"אני פאקינג אלביס פרסלי."‬
‫משהו קרה לשפה שלי.‬
‫אתה יודע. לא, רגע. משהו קרה לי לשפה.‬
‫טוב…‬ ‫-אתם זוכרים את זה, לא?‬
‫יש לי חדשות בשבילך. הצטלמתי 29 פעם ככה.‬
‫היי, אלביס. הזרת.‬
‫הזרת. כן. רק אותה יכולתי להזיז בפלורידה.‬ ‫-נכון.‬
‫כן, המשטרה צילמה הופעה אחת בפלורידה, כי‬
‫ארגון המורים, הימק"א, או מישהו, חשבו שאני…‬
‫משהו. ו…‬
‫הם אמרו "הוא בטוח משוגע."‬
‫אז הם…‬
‫המשטרה הגיעה וצילמה את ההופעה.‬
‫אז היה אסור לי לזוז.‬ ‫הייתי חייב לעמוד במקום.‬
‫הדבר היחיד שיכולתי להזיז היה את הזרת, ככה.‬
‫אתם יודעים, כל ההופעה.‬
‫זה הדבר הכי אמיתי‬ ‫שמישהו ראה את אלביס פרסלי עושה אי פעם.‬
‫ייתכן שזו הפעם הראשונה‬
‫שמישהו באמת ראה‬ ‫את האדם האמיתי, אלביס אהרון פרסלי,‬
‫יליד טופלו, ממפיס.‬
‫אז אמרתי לו:‬ ‫"תשמע, אתה יכול לעשות מה שבא לך."‬
‫"מה שבא לך לעשות."‬
‫אמרתי…‬
‫- "נעלי זמש כחולות" -‬
‫קדימה!‬
‫ואו.‬
‫כאילו… הוא היה כמו נמר.‬
‫הוא השוויץ ועשה את הקטע שלו, וסקסי,‬
‫זה היה כמו גלגול נשמות.‬
‫"אני נשואה לו? ואו! איפה הייתי עד עכשיו?"‬
‫אלוהים אדירים. הוא היה מהמם.‬
‫השיער שלו היה כל כך מבריק,‬ ‫והאורות היו עליו.‬
‫- סנדי טומפקינס‬ ‫צופה בקהל -‬
‫הוא זהר, כמו…‬
‫אני לא יודעת איך אלוהים נראה,‬ ‫אבל אפשר להגיד שהוא היה אלוהי.‬
‫תמשיכו. בדיוק.‬
‫זה היה מחשמל.‬
‫זה היה עוצר נשימה.‬
‫אני זוכרת כמה בנות שהשתגעו עליו.‬
‫והן אמרו: "אלוהים, לא ידעתי.‬
‫"לא ידעתי שיש לו כל כך הרבה כריזמה.‬
‫"לא ידעתי שהוא כזה סקסי."‬
‫מה דעתכם עד כה?‬
‫שמעתי את ההערות, ואמרתי: "ואו.‬
‫"ואו, זה… הן רק מגלות אותו."‬
‫זה מה שחווינו כשהוא הופיע לראשונה.‬
‫הוא היה אומר: "הנה עוד אחד מהלהיטים שלי."‬
‫"הנה עוד אחד מהלהיטים שלי." זה היה בסדר,‬
‫אבל באיזשהו שלב של הספיישל‬ ‫הוא שר את "מנסה להגיע אלייך".‬
‫מנסה להגיע אלייך.‬
‫זה היה שיר משני‬ ‫באחד מהאלבומים שלו, שנים קודם לכן.‬
‫והוא הרים אותו לשמים.‬
‫זה היה נפלא.‬
‫"אני נודד בהרים‬
‫"אפילו בעמקים‬
‫"אני נודד לילה ויום‬
‫"רץ לאורך כל הדרך‬
‫"בניסיון להגיע אלייך‬
‫"מאז שקראתי את מכתבייך…"‬
‫זה היה פנומנלי. כי הוא היה כל כך חופשי.‬
‫"אין דבר שיכול לעצור אותי‬
‫"או להרחיק אותי ממך"‬
‫כל השנים האלה שהוא היה מבודד בגלל הקולונל,‬ ‫עשה המון סרטים…‬
‫"אך הם היו חסרי משמעות"‬
‫אבל כשישחררו אותו על הבמה הזאת,‬ ‫היה אפשר להבין.‬
‫ואמרתי: "ואו!‬ ‫יש לך את זה בחליפת העור השחורה הזאת.‬
‫"תמשיך, אחי."‬
‫"כשדרכי הייתה ליל אפל‬
‫"הוא היה מאיר את אורו הבוהק‬
‫"בזמן שניסיתי להגיע אלייך"‬
‫והקהל אהב את זה. והוא קיבל את הדבר הזה‬
‫שהוא אהב, שהיה הסיבה להכול.‬
‫זה לא היה הכסף, כסף זה נחמד.‬
‫זה היה בגלל שהזה מה שמדליק אותו.‬ ‫זה הדליק אותו מאז שהיה ילד.‬
‫- רוק בבית הסוהר -‬
‫שם הוא עושה את אלביס הישן,‬ ‫ברור שיש לו רגע נוסטלגי.‬
‫אז הוא אלביס הישן ואלביס החדש בו זמנית.‬
‫אפשר לראות את אלביס הישן,‬ ‫את אלביס של 68' ואת האלביס העתידי.‬
‫הוא חיפש דרך לחיות‬ ‫שתאפשר לו לחיות עם עצמו.‬
‫במופע הספיישל של 68',‬ ‫בעיניי, הוא מוצא את המקום הזה.‬
‫כשאנשים מדברים על אלביס,‬ ‫או על האכזבה שלהם מעקומת הקריירה שלו,‬
‫הם אומרים: "הוא לא הלך מספיק‬ ‫לכיוון שאליו הגורל שלו הוביל אותו."‬
‫בלילה ההוא,‬ ‫הוא הלך לאן שהגורל שלו הוביל אותו.‬
‫והוא פגש אותו.‬
‫הספיישל של 68' הוא פשוט אמן בפעולה.‬
‫אבל ככה אלביס היה כל יום.‬
‫לאף אחד לא היה את החזון‬ ‫להוציא עוד מאלביס כל יום.‬
‫אם היה להם שכל או ראיית הנולד,‬
‫הם היו עושים עוד 50 מופעים כאלה,‬ ‫כי גם עליהם היינו מדברים.‬
‫ככה אלביס כל יום.‬
‫זה לא שיש לו פשוט יום טוב במיוחד.‬
‫זה מי שהוא, כל יום ויום.‬
‫אנחנו יושבים פה ושופטים‬ ‫איך הוא התמודד עם החיים הנורמליים.‬
‫הלחץ של הנישואין,‬
‫האבהות, הפרסום,‬
‫הבולשיט של קולונל טום פרקר.‬
‫אבל בתוך כל זה, יש מכות ברק.‬
‫ונותר לנו למיין את הפיסות ולהגיד:‬
‫"אלוהים. הלוואי שהיה עוד. למה אין עוד?"‬
‫בכל סיפורי השואו ביזנס הגדולים‬
‫יש בהכרח יותר ממערכה אחת.‬
‫לגדולים באמת יש שלוש מערכות.‬
‫הספיישל הזה העניק לו מערכה שלישית.‬
‫וכולנו יודעים איפה זה מסתיים,‬
‫אבל בהתחלה, היה די מעולה.‬
‫הדבר שהייתי רוצה עבור אלביס פרסלי,‬ ‫וזה דבר מוזר לאחל לו,‬
‫אבל הייתי רוצה שאנשים יחושו כלפיו אמפתיה.‬
‫אנחנו הופכים מפורסמים לאובייקטים.‬
‫זה היה אדם.‬
‫אדם שהיה מבועת,‬
‫אבל נתן את כל מה שיש לו.‬
‫הספיישל הזה ממלא אותי בשמחה, כי‬
‫שם הוא עומד על שלו.‬
‫- שידור מקורי‬ ‫קטע הסיום -‬
‫- "לו יכולתי לחלום" -‬
‫"בוודאי יש אורות בוהקים יותר היכן שהוא"‬
‫עבור רוב האנשים, אלביס הוא דמות טראגית.‬
‫כולנו יודעים איך זה נגמר.‬
‫"אם אני יכול לחלום על ארץ טובה יותר‬
‫"בה כל אחיי הולכים יד ביד‬
‫"אמרו לי מדוע, מדוע‬‫…"‬
‫כשאני צופה בספיישל של 68',‬ ‫אני רוצה לדמיין ש…‬
‫בזה זה נגמר.‬
‫הוא ירד מהבמה והיה מאושר.‬
‫"בוודאי יש שלום והבנה לפעמים"‬
‫כי מה שרואים באותו לילה‬ ‫זו הפעם היחידה‬
‫שבה אלביס פרסלי החליט‬ ‫להיות מי שהוא רוצה להיות, למען עצמו.‬
‫"אם אני יכול לחלום על שמש חמימה יותר‬
‫"ותקווה שזורחת על כולם‬
‫"אמרו לי מדוע, מדוע‬
‫"מדוע השמש הזו לא מופיעה?"‬
‫זה היה הכי קרוב שהוא הגיע להגשמת החלומות‬
‫שהציבו אותו מול מיקרופון מלכתחילה.‬
‫"אנו אבודים בענן‬
‫"עם יותר מדי גשם‬
‫"אנו לכודים בעולם‬
‫"שנגוע בכאב‬
‫"אך כל עוד לאדם‬
‫"יש את הכוח לחלום‬
‫"הוא יכול לגאול את נשמתו ולעוף"‬
‫היום, זוכרים את אלביס כאחד‬ ‫הכישרונות האמריקניים המופתיים ביותר שהיו.‬
‫"עמוק בליבי רוטטת שאלה…"‬
‫וזה מפני שהיו רגעים‬
‫שבהם אנשים ראו.‬
‫ואחד הרגעים הכי גדולים מביניהם‬
‫היה הלילה ההוא על הבמה בלוס אנג'לס.‬
‫"שם באפלה‬
‫"קורא לנו נר, כן‬
‫"וכל עוד אני יכול לחשוב,‬ ‫כל עוד אני יכול ללכת,‬
‫"כל עוד אני יכול לעמוד,‬ ‫כל עוד אני יכול לדבר,‬
‫"כל עוד אני יכול לחלום‬
‫"אנא עשה שחלומי‬
‫"יתגשם‬
‫"עכשיו‬
‫"עשה שהוא יתגשם עכשיו"‬
‫תודה. לילה טוב.‬
‫- מופע הספיישל של 68'‬ ‫שודר בשלישי בדצמבר, 1968 -‬
‫- זה היה השידור בעל הרייטינג הגבוה ביותר‬ ‫של אן.בי.סי באותה שנה. -‬
‫- 42% מהקהל הטלוויזיוני בבית צפה במופע. -‬
‫- אלביס הקדיש את עצמו להופעות חיות‬ ‫לאחר 1968. -‬
‫- הוא הופיע 361 פעמים נוספות‬ ‫לפני מותו ב-1977. -‬
‫- הוא היה בן 42. -‬
‫תרגום כתוביות: טל אקשטיין‬