Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- מאבוהאי -‬
‫גבירותיי ורבותיי, רד אוליירו!‬
‫- מאבוהאי זה שקר -‬
‫וואו, תודה רבה.‬
‫רק לפני כמה שנים התקשיתי למלא את האולם,‬
‫ועכשיו, בסוף השבוע הזה,‬ ‫אני חושב שמילאנו שלוש הופעות.‬
‫בחיי! אז תודה.‬
‫וואו.‬
‫אני בחלק המביך הזה בקריירה שלי.‬
‫יש הרגשה שאני בעלייה,‬ ‫אבל לא, ואז אתם יודעים…‬
‫זה לא כמעט מפורסם,‬
‫אני רוצה לקרוא לזה "מפורסם ללא ודאות".‬
‫אתם מבינים? ללא ודאות.‬
‫"מפורסם ללא ודאות."‬ ‫כאילו, הוא מפורסם, אבל…‬
‫כמו סוג המפורסם‬ ‫שאתה עדיין צריך להסביר למכרים שלך.‬
‫אם אתה מפורסם ללא ודאות,‬
‫קורים הרבה דברים שקשה להגיב אליהם.‬
‫למשל כשאתה הולך בקניון‬ ‫ונתקל במישהו, כאילו…‬
‫"בן ובן."‬
‫זהו זה. באמת, "בן ובן".‬
‫הרבה חושבים בטעות שאני חבר ב"בן ובן",‬
‫כי הרבה זמן שהוא השמן המפורסם.‬
‫השמן מ"בן ובן".‬
‫אתם לא יודעים למה, נכון?‬ ‫אתם לא מכירים את החוק?‬
‫באמת? וואו. אוקיי, אני אסביר לכם.‬
‫בעסקי השעשועים בפיליפינים, יש חוק לא כתוב‬
‫שאומר שבכל זמן נתון,‬ ‫רק לשמן אחד מותר להיות מפורסם.‬
‫לא יכולים להיות שני סלבריטאים שמנים.‬ ‫זה מעולם לא קרה.‬
‫יש הקצאה רק לשמן אחד בצמרת.‬
‫אז לאחרונה,‬
‫השמן מ"בן ובן" ירד במשקל, נכון?‬
‫הוא ירד במשקל.‬
‫אז הוא כבר לא עונה לדרישות התפקיד.‬
‫כן, הוא כבר לא עונה לדרישות התפקיד.‬ ‫כבר העפנו אותו מהצ'ט הקבוצתי.‬
‫יש לנו את הצ'ט הקבוצתי "סלבריטאים שמנים".‬
‫מייד העפנו אותו.‬ ‫"לעזאזל, מדד מסת הגוף שלך נורמלי עכשיו.‬
‫"כמה לחץ הדם שלך, הא?‬
‫"למה הוא נורמלי?"‬
‫אז העפנו אותו.‬
‫עכשיו יש חלל ריק.‬
‫נוצר ואקום כוח.‬
‫יש מאבק כוח ביני לבין נינונג ריי.‬
‫נכון?‬
‫ובכנות,‬
‫אני לא יודע מה איתכם,‬ ‫אבל אני חושב שהסלבריטאי השמן האמיתי הבא‬
‫צריך להיות אני.‬
‫נכון? אתם לא…?‬
‫לא, זה כאילו שהכרחתי אתכם!‬
‫כאילו שהכרחתי אתכם!‬
‫אני אשכנע אתכם.‬
‫אני לא רוצה להכריח אתכם, אוקיי? כי אני…‬
‫כל המפורסמים השמנים בעבר,‬
‫סטטוס הסלבריטאות שלהם הוא צמוד לשמן.‬
‫אתם מבינים? צמוד לשמן.‬
‫הם מפורסמים רק בגלל‬ ‫העובדה שהם שמנים, נכון?‬
‫למשל מונטי.‬
‫איך קוראים ללהקה שלו?‬
‫"איך קוראים ללהקה שלך, מונטי?"‬ ‫"מיונז!"‬
‫נכון? ג'ון סבאייטון מפורסם רק כי הוא ערום,‬
‫הוא תמיד מסתובב בלי חולצה.‬
‫כולם ראו את השומן שלו.‬
‫זה סתם יום רביעי שלי!‬
‫אני עושה את זה כל יום.‬ ‫לנו, השמנים, זה סתם יום רגיל, נכון?‬
‫"בואו נבשל קריספי פאטה.‬
‫"בואו נבשל נזיד דם חזיר קריספי.‬
‫"קריספי קארה-קארה", נכון?‬
‫אלוהים, אני עושה את זה כל יום!‬
‫ואז אני אוכל. וואו, אוקיי.‬
‫הם לא מביאים לשולחן משהו חדש.‬
‫נכון? אלה רק דברים צמודים לשמן.‬
‫תמיד…‬
‫"אני מלא!"‬
‫תמיד ככה.‬
‫אני, אחי… תראו.‬
‫תראו את הפאקינג סוואג!‬
‫בן אדם, אני מוכיח שכשאתה שמן,‬ ‫אתה יכול ללבוש צבעוני.‬
‫עם צבע! מי עשה את זה, נכון?‬
‫לפניי, שמנים לבשו רק שחור.‬
‫עכשיו אני רואה בהופעות‬ ‫ששמנים לובשים בגדים צבעוניים.‬
‫מסתבר שאנחנו צוברים ביטחון.‬
‫בהופעה האחרונה ראיתי מישהו שמן לבוש בסגול!‬
‫שמן שלובש סגול!‬
‫אתם יודעים כמה קשה להיות שמן‬
‫וללבוש סגול?‬
‫אם אתה לובש סגול,‬ ‫ברגע שאתה יוצא מהבית, "גריימס!"‬
‫נכון? זה ככה. אבל עכשיו יש לו ביטחון.‬
‫כי אני שובר גבולות, בן אדם. תראו.‬
‫תראו את ג'קט הקימונו הזה בהתאמה אישית‬
‫של "וור אמו" שאני לובש.‬
‫אתם יכולים לראות את החלק האחורי עם ה…‬
‫- מאבוהאי -‬
‫רקמה בהתאמה אישית.‬
‫נכון? אני לובש נעלי ג'ורדן, אתם מבינים?‬
‫זה העניין, נכון?‬
‫אני מוכיח לכולם שללהיות שמן יש ערך.‬
‫לא רק ב…‬
‫אתם יודעים?‬
‫נכון? בכל הופעה, אני מראה לכולם‬
‫שללהיות שמן יש ערך היסטורי וחברתי.‬
‫לשמנים יש תרומות רבות, אתם פשוט לא יודעים.‬
‫אתם לא מודעים, נכון?‬ ‫תבינו, הרבה אנשים רזים פה…‬
‫אתם משוחדים לגבי ההיסטוריה.‬ ‫נראה לכם שרזים מנהלים את העולם? לא.‬
‫אנחנו ממציאים הרבה דברים‬ ‫שאתם פשוט לוקחים כמובנים מאליהם.‬
‫שמנים ממציאים הרבה.‬ ‫לא ערכתי מחקר, רק חשבתי על זה קצת.‬
‫מחקר הוא דבר לא נחוץ בימינו, נכון?‬
‫אבל תקשיבו, זה סביר. אוקיי?‬
‫אני חושב שמי שהמציא‬ ‫את המדרגות הנעות היה שמן.‬
‫נראה לכם שאיש רזה המציא את המדרגות הנעות?‬
‫איש רזה המציא גרם מדרגות אוטומטי?‬
‫לכם אין בעיה עם מדרגות, נכון?‬
‫כאב וסבל הם אלה שמולידים חדשנות!‬
‫אני חושב שבשלב כלשהו בהיסטוריה,‬
‫היה איזה מהנדס שמן שעלה לקומה החמישית.‬
‫זה הסף של סובלים מהשמנת יתר, ידעתם?‬
‫קומה רביעית זה המקסימום שלנו.‬
‫בקומה החמישית זה כבר,‬ ‫"שיט, אני עומד למות".‬
‫כן, ככה. אז הוא עולה לקומה החמישית, בסדר?‬
‫"זה ממש מעייף!‬
‫"יום אחד אבנה מדרגות שעולות בעצמן."‬
‫וכך הומצאו המדרגות הנעות.‬
‫אז בואו נודה לפול תומאס אסקלייטור.‬
‫ממציא ה… זה נכון.‬
‫תבדקו בטיקטוק.‬
‫יש שם את כל העובדות.‬
‫נכון? באמת, אתם יכולים לבדוק.‬
‫מה עוד המציאו שמנים? אתם לא יודעים.‬
‫אנשים רזים מזדיינים.‬ ‫אתם מקבלים רק תעמולת מיינסטרים רזה.‬
‫נכון?‬
‫מה עוד המציאו שמנים? בידה.‬
‫כולכם משתמשים בבידה. אני מבין, אוקיי.‬
‫רואים על הפרצופים שלכם שאתם משתמשי בידה.‬ ‫ידעתם שממציא הבידה היה שמן?‬
‫נראה לכם שאיש רזה המציא אותו?‬ ‫אתם יכולים להגיע לתחת שלכם.‬
‫אתם יכולים להגיע להכול, נכון?‬ ‫"אני רזה, אני מגיע לכל דבר."‬
‫נכון? אילו חיים נהדרים…‬
‫אתם חיים, אנשים רזים.‬
‫אתם חושבים שאתם המצאתם את זה?‬ ‫לא, ממציא הבידה היה שמן.‬
‫מישהו בטח ישב…‬ ‫הוא בטח היה איזה ממציא, נכון?‬
‫הוא לא הצליח לשטוף את התחת.‬ ‫"אני לא מגיע לתחת, כי אני אוכל הרבה!‬
‫"אולי אוכל להמציא איזה צינור או מכשיר רסס,‬
‫"ואז לרסס את החרא מהתחת שלי.‬
‫"לרסס את החרא מהתחת שלי. לא עוד חרא!"‬
‫ואז הומצא הבידה.‬
‫אז תנו מחיאות כפיים לג'ון בידה.‬
‫זה נכון. זה בטיקטוק, אני מבטיח.‬
‫ג'ון בידה, ממציא הבידה. זאת אמת.‬
‫יש עוד הרבה. עוד הרבה.‬
‫כיסא גלגלים.‬
‫כיסא גלגלים. שמן המציא את כיסא הגלגלים.‬
‫אבל ברור שבפעם הראשונה‬ ‫שהוא חזה את כיסא הגלגלים,‬
‫הוא הכין כיסא עם גלגלים‬ ‫רק כדי שהוא לא יצטרך לעמוד.‬
‫הוא היה מאושר. "חבר'ה, המצאתי את זה!‬ ‫אין צורך לעמוד כדי להביא משהו.‬
‫"אנחנו יכולים לשבת כל הזמן, ולזוז."‬
‫ואז אנשים אחרים ראו את זה וחשבו,‬ ‫"מגניב! זה טוב לבעלי מוגבלות ולפצועים".‬
‫ואז הוא אמר…‬
‫"אני מסכים!‬
‫"לזה הוא מיועד."‬
‫הוא עזר להרבה אנשים.‬
‫תנו מחיאות כפיים לווסלי וילצ'ר.‬
‫יש אנשים שכבר מחפשים בגוגל, "זה נכון?"‬
‫אולי אתם חושבים שכולם זרים,‬
‫שאני מדבר רק על ממציאים זרים.‬
‫יש גם פיליפינים שמנים,‬
‫שהצטיינו והמציאו דברים נהדרים.‬
‫ידעתם שפיליפיני שמן‬ ‫המציא את עוגיות הסילבנה?‬
‫אתם יודעים מה זה?‬ ‫יש כאן אנשים רזים שאין להם מושג.‬
‫אני רואה עצב בפרצופים שלכם.‬
‫כי אתם עדיין לא יודעים מהן עוגיות סילבנה.‬ ‫אילו מין אנשים אתם?‬
‫עוגיות סילבנה? אין מושג?‬
‫בעיקרון, הן הגרסה הניידת‬ ‫של עוגת סאנס ריבל.‬
‫סאנס ריבל שאפשר לאכול בדרך.‬
‫אין שום בעיה עם הסאנס ריבל,‬ ‫זה קינוח מדהים.‬
‫אין שום בעיה, נכון? זאת עוגה נהדרת,‬
‫טעימה מאוד, אין בעיה.‬
‫אבל למה היה צריך להמציא את עוגיות הסילבנה?‬
‫זה קרה בדומגטה.‬
‫דומגטה. זה נכון.‬
‫שם הומצאה הסאנס ריבל!‬
‫אידיוטים, אתם לא יודעים?‬
‫אתם לא יודעים את זה?‬
‫זה נכון! שם הומצאה הסאנס ריבל, כן?‬
‫אז הבחורה ההיא, ברנדט סילבנאס.‬
‫אתם רואים?‬
‫בחורה הפעם, כדי להיות אינקלוסיבי.‬
‫ברנדט… שם של שמנה, אתם יודעים? זה באמת…‬
‫יש משקל בשם הזה.‬
‫נכון?‬
‫כאילו, אם אתה גבר וקוראים לך פאו פאו…‬
‫נועדת להיות חזיר, אתם יודעים?‬
‫אף אחד לא אמר, "פאו פאו,‬ ‫אתה טוב באתלטיקה קלה". אף אחד.‬
‫אף פעם.‬
‫זה דבר שמעולם לא נאמר בהיסטוריה.‬
‫זה תמיד, "פאו פאו, יש דים סאם ללא הגבלה!"‬
‫דברים כאלה.‬
‫"איפה?" לא.‬
‫זה פאו פאו.‬
‫שמתם לב שכל הדמויות השמנות שלי דומות?‬
‫מצטער, אני לא שחקן טוב.‬
‫אז ברנדט סילבנאס אוכלת עוגת סאנס ריבל,‬
‫היא כבר בפרוסה הרביעית שלה,‬
‫ואז מתקשרים אליה מהמשרד,‬ ‫"יש לנו פגישת חירום.‬
‫"תמהרי, את הולכת נורא לאט."‬
‫מילה במילה. זאת ההיסטוריה, אז צריך…‬
‫תמיד לדייק, בסדר?‬
‫אז היא אמרה, "אבל…‬
‫"אבל עדיין לא סיימתי לאכול‬ ‫את פרוסת הסאנס ריבל הרביעית שלי.‬
‫"איך אוכל לאכול… רק רגע!"‬
‫אז היא עטפה אותה בנייר כסף בצורת דיסק,‬ ‫וזה הכול.‬
‫כך הומצאה הסילבנה.‬
‫בואו נשמע מחיאות כפיים‬ ‫לברנדט סילבנאס מדומגטה.‬
‫כן, מחיאות כפיים לכולם.‬ ‫לפול תומאס אסקלייטור,‬
‫ג'ון בידה,‬
‫וסלי וילצ'ר‬
‫ברנדט סילבנאס. מחיאות כפיים.‬
‫מישהו האמין לזה?‬
‫אפילו אחד? יופי.‬
‫אני לא רוצה אנשים שמקשיבים לפייק ניוז.‬
‫אבל זה נכון.‬
‫בחיי. לא כי אני שמן,‬
‫אבל אם ראיתם הופעות ישנות שלי,‬
‫אתם יודעים שתמיד יש לי‬ ‫קטע או משהו שעוסק ברשת "ג'וליבי".‬
‫אני לא יודע אם שמעתם.‬
‫לא כי אני שמן‬ ‫או כי אני מקווה ש"ג'וליבי" ייתנו לי כסף,‬
‫אבל אם זה אפשרי, גם זה בסדר מבחינתי.‬
‫גם זה בסדר, נכון?‬
‫אני חושב שג'וליבי זה האוכל המהיר‬ ‫הכי פרו-שמנים בפיליפינים.‬
‫זה נכון.‬
‫כי הם היחידים שהמציאו‬
‫את ה"ג'וליבי צ'יקן-ג'וי‬ ‫סולו בוקס בארבע חתיכות".‬
‫ארבע חתיכות! איזה מספר מושלם!‬
‫פשוט מושלם.‬
‫יש להם קהל יעד בשביל זה.‬
‫ארבע חתיכות של צ'יקן-ג'וי סולו בוקס, כן?‬
‫פעם היו להם בעיות בספירה.‬
‫שתי חתיכות, לא מספיק, נכון?‬
‫אחר כך שש חתיכות.‬ ‫בשביל זה צריך להיות עם חבר, אתם יודעים?‬
‫זה גם לא נעים, כי הוא יאכל רק שתיים.‬
‫אתם מבינים?‬
‫אתם אמורים לחלוק, אבל אתה מקבל ארבע.‬
‫שניכם תרגישו לא נעים.‬
‫"אתה רוצה עוד? אתה יכול לקחת."‬
‫"בסדר. בטוח שאפשר לקחת את זה?‬ ‫אתה בסדר, נכון?"‬
‫יש את השלב הזה, נכון?‬
‫אנשים שאלו, "למה אתה כל כך מתלהב‬ ‫מארבע חתיכות של עוף?‬
‫"למה לא להזמין פעמיים שתי חתיכות?"‬ ‫מישהו רזה שאל אותי.‬
‫אנשים רזים לא יכולים להזדהות. אתם טיפשים.‬
‫אתם לא יודעים?‬
‫אתם לא יודעים‬ ‫שכשמזמינים פעמיים שתי חתיכות עוף,‬
‫אלה שתי ארוחות?‬
‫אלה שתי ארוחות.‬ ‫זאת מכה להערכה העצמית שלנו!‬
‫יש לזה נזק פסיכולוגי.‬
‫בדלפק שואלים, "מה ההזמנה שלך, אדוני?"‬
‫"פעמיים שתי חתיכות עוף."‬
‫ואז נותנים לך שתי קופסאות,‬ ‫שני סטים של כלים.‬
‫אתם תראו. "זה לשני אנשים."‬
‫אתה הולך לשולחן שלך,‬ ‫ואנשים יחשבו, "הוא עם מישהו". לא.‬
‫"אני לבד. אל תשפטו אותי!"‬
‫אחרי שאתה אוכל את הראשונה,‬ ‫מכיוון שיש שתיים…‬
‫יש צ'יקן-ג'וי טרי בקופסה השנייה, נכון?‬
‫אז אתה חושב, "כדאי שאוכל אותה?"‬
‫אתה תיכנע, כי אתה עדיין לא שבע.‬
‫"אני אוכל גם את שתי החתיכות האלה", נכון?‬
‫ואז תיקח את סט הכלים השני.‬
‫זאת כמו התחלה חדשה, אתם יודעים.‬
‫בזמן שאתה אוכל אתה חושב, "אני כל כך שמן.‬
‫"אני כל כך שמן!"‬
‫אבל עכשיו יש "ג'וליבי צ'יקן-ג'וי‬ ‫סולו בוקס בארבע חתיכות".‬
‫יש מישהו במחלקת מחקר ופיתוח של ג'וליבי‬
‫שעשה את המחקר שלו!‬
‫"אדוני, הרבה שמנים‬ ‫מזמינים פעמיים שתי חתיכות!‬
‫"אני חושב שנוכל להרוויח מהשוק הזה.‬
‫"בוא נמכור 'ג'וליבי צ'יקן-ג'וי‬ ‫סולו בוקס בארבע חתיכות!'"‬
‫ואכן, המון שמנים חגגו.‬
‫זאת הכמות הנכונה, אתם יודעים?‬
‫כשאני נכנס לג'וליבי, אני כבר צועד בעליזות.‬
‫"בוקר ג'ולי!"‬ ‫"בוקר ג'ולי, אכן!"‬
‫זה נכון.‬
‫"מה תזמין, אדון?"‬
‫"טוב, 'ג'וליבי צ'יקן-ג'וי‬ ‫סולו בוקס בארבע חתיכות!'"‬
‫נכון? זה החלום.‬
‫הם נותנים לך הכול בקופסה אחת, בן אדם!‬
‫נכון? ורק עם סט כלים אחד.‬
‫זה מיועד רק לאדם אחד!‬
‫נכון? ממש מרתק.‬
‫אז אני אומר, ואני מקווה שזה יגיע לג'וליבי,‬
‫בבקשה, ג'וליבי… בבקשה, אוקיי?‬
‫אתם קרובים למוצר פשוט מושלם, אוקיי?‬
‫אבל הנה הבעיה.‬
‫כשאתה אוכל ארבע חתיכות עוף,‬
‫מה אתה צריך להזמין?‬
‫תוספת?‬ ‫-אורז.‬
‫תוספת אורז, בן אדם! נכון?‬
‫המונח "תוספת אורז"…‬
‫בעייתי מאוד, בן אדם.‬
‫הוא רומז… כשאתה מזמין תוספת אורז,‬
‫זה רומז שיש עודף של אורז.‬
‫שכבר יש לך מספיק אורז,‬
‫אבל אתה צריך תוספת, נכון?‬
‫אבל זה לא נכון. זה לא מספיק.‬
‫אפילו בשביל שתי חתיכות עם מנת אורז אחת.‬
‫נכון? זה טיפשי.‬
‫נכון?‬
‫אנחנו צריכים למתג מחדש את "תוספת האורז",‬ ‫כדי שתישמע ראויה יותר.‬
‫עכשיו אני קורא לזה "אורז ראוי".‬
‫כי אם אתה מזמין תוספת אורז,‬ ‫זה כאילו, "אכלתי יותר מדי".‬
‫ולפעמים אתה מזמין עוד תוספת אורז,‬
‫תוספת אורז שלישית.‬ ‫זה עולה לי ישר לראש, אכלתי הרבה!"‬
‫אבל אם זה "אורז ראוי",‬ ‫והקופאי גם מרגיע אותך…‬
‫אולי אפשר גם לכלול את זה בהכשרה.‬
‫נכון? אולי אפשר להגיד,‬
‫"אדוני, אורז ראוי?‬
‫"אין בעיה, זה מספיק."‬
‫נכון?‬
‫כשאתה מזמין עוד מנה,‬
‫"זה בסדר, כולנו יפים בזכות עצמנו."‬
‫נכון?‬
‫אתה מזמין עוד,‬ ‫"אין בעיה, זאת חופשה בכל מקרה".‬
‫נכון?‬
‫לא, זה קל, חבר'ה.‬
‫ג'וליבי, יש לי נאום מכירות שלם לזה.‬
‫לא צריך לקנות נייר עטיפה חדש בשביל זה.‬
‫פשוט קחו את הנייר של ה"צ'אמפ",‬
‫ותכניסו לתוכו ארבע כפות אורז.‬
‫זה הכול!‬
‫ג'וליבי, אין בעד מה.‬
‫אתם לא צריכים לשלם לי על זה.‬
‫זה מיועד רק לשמנים, ואני שמח לעזור.‬
‫כן, תודה.‬
‫זה בסדר אם אשתה, או שתחשבו,‬ ‫"שילמנו הרבה, והוא פשוט שותה מולנו"?‬
‫אלוהים.‬
‫את בסדר, גברתי? רק שתיתי מים.‬
‫היא מתה פה.‬
‫אני לא יודע אם אתם יודעים,‬ ‫אבל קשה להיות אמן מקומי.‬
‫זה קשה, במיוחד עכשיו.‬ ‫העולם פתוח, ואתה מתחרה גם מול חבר'ה זרים.‬
‫המופיעים הזרים, כשהם מגיעים לכאן,‬
‫ברגע שהם עולים לבמה,‬ ‫הם פשוט אומרים "מאבוהאי", ו…‬
‫"כן!"‬
‫"מהאל קו קאיו", "כן!‬
‫"כן! זר שמדבר טאגאלוג!‬
‫"קח את הכסף שלי!"‬
‫אני מדבר טאגאלוג כבר הרבה זמן.‬
‫אם אני אומר, "מאבוהאי"…‬
‫האם יהיה… באמת?‬
‫באמת?‬
‫אל תעבדו עליי, אני מוכר כרטיסים בזול.‬
‫אם אעלה את מחיר הכרטיס ל-10,000 פסו,‬ ‫"הוא זר?"‬
‫זה תמיד ככה.‬
‫נכון? אבל זה בולשיט.‬
‫אנחנו כל כך שמחים כשהם אומרים "מאבוהאי".‬ ‫זה בגלל שאנחנו צוחקים עליהם?‬
‫כי "מאבוהאי" זה בכלל לא אמיתי.‬ ‫זאת לא ברכת השלום שלנו, נכון?‬
‫כשהמופיע הזר אומר "מאבוהאי" על הבמה,‬
‫הוא בטח פשוט שאל‬ ‫את איש הצוות או המפיק הפיליפיני,‬
‫"איך אתם מברכים כאן לשלום בפיליפינים?"‬
‫"אה, אומרים 'מאבוהאי'."‬
‫נכון? ואז הוא עולה על הבמה, "מאבוהאי".‬
‫אבל זה אפילו לא אמיתי.‬
‫נכון? מישהו כאן‬ ‫מברך מישהו לשלום ב"מאבוהאי"?‬
‫אם יש כאן אפילו אדם אחד‬ ‫שבירך לשלום ב"מאבוהאי"‬
‫בתקופה כלשהי בחייו,‬
‫אני הולך מפה ופורש עכשיו.‬
‫יש כאן מישהו כזה? אין.‬
‫אף אחד.‬
‫מי אומר, "אחי, מאבוהאי"?‬
‫"מאבוהאי, אחי. כן, גבר."‬
‫"איפה אתה? במרכז?"‬ ‫"כן, אחי."‬
‫"אתה כבר הולך? מאבוהאי, אחי."‬
‫"מאבוהאי. היי, אחי, מאבוהאי."‬
‫לא, זה אף פעם לא קרה.‬ ‫ובכל זאת, אנחנו עובדים על כולם.‬
‫למה? אנחנו מתביישים להגיד‬ ‫מה המנהגים האמיתיים שלנו?‬
‫נכון? אנחנו מתביישים?‬ ‫"מה ברכת השלום האמיתית שלכם?"‬
‫"ככה…" נכון?‬
‫"היי!" נכון?‬
‫"קומוסטה? מה נשמע? הכול בסדר?"‬
‫נכון? אני חושב שאנחנו צריכים‬ ‫ללמד אותם מנהגים פיליפיניים טובים יותר.‬
‫נכון? יש איזה מנהג פיליפיני שאני אוהב.‬
‫כשמבקשים ממני לאכול. נכון?‬
‫זה גם מרגיש כמו ברכת שלום‬ ‫כשאתה מבקר בזמן הארוחה, נכון?‬
‫"היי, תצטרף אלינו!" נכון?‬
‫מה שטוב זה שזה כמו חלק גדול במשחק תפקידים.‬
‫נכון?‬
‫זאת ברכת השלום היחידה שיש לה תגובה נהוגה.‬
‫כשאומרים, "בואו נאכל",‬ ‫"זה בסדר, אני עדיין מלא."‬
‫אתה לא יכול לקבל את ההצעה!‬
‫לא ידעתי את זה עד גיל 26, דרך אגב.‬
‫חשבתי שאני יכול לבחור להגיד "כן".‬
‫כל הזמן.‬
‫חשבתי שזה, "בואו נאכל",‬ ‫"באמת? מה יש?"‬
‫"יש כאן רק נקניקיית גבינה אחת.‬ ‫בואו נחלק אותה לשלוש."‬
‫נכון?‬
‫פיליפינים הם מדהימים.‬ ‫אפילו אם יש רק מעט אוכל, "תאכל!"‬
‫אפילו אם כל מה שנשאר אלה עצמות שכבר נמצצו.‬
‫"תאכל, גבר!"‬ ‫"לא, זה בסדר.‬
‫"אני לא רוצה לאכול‬ ‫את הגזר מהצ'יקן קארי שלך.‬
‫"נשארה רק אחת, זה עצוב."‬
‫זה מה שאתה אוכל אם עדיין נשאר לך אורז.‬ ‫"אוקיי, אני אוכל גזר."‬
‫נכון?‬
‫ככה. יש לזה תגובה נהוגה, נכון?‬
‫זה יפה, לא? "אחי, בוא לאכול",‬ ‫"אני מלא."‬
‫"לא, אני גמור."‬
‫הרבה תירוצים, נכון? כדי שזה לא…‬
‫אתה אומר, "אחי, תאכל",‬ ‫כדי שהוא לא ירגיש לא בנוח.‬
‫"אתה מוזמן לבית שלי, אתה יכול לאכול פה."‬
‫ואז הוא אומר, "זה בסדר, אל תטרח", נכון?‬
‫אם הוא מתעקש, יהיה משחק של "משוך בחבל".‬
‫"לא, אחי, תאכל. יש לנו עוד. אני אביא עוד."‬
‫"זה בסדר, כבר אכלתי." הוא ימציא תירוצים.‬
‫"אכלתי בדרך לכאן."‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫הגעת לכאן על אופנוע.‬
‫אכלת בדרך?‬
‫מה זה?‬
‫נכון?‬
‫אלוהים.‬
‫זה מה שאנחנו צריכים ללמד זרים.‬
‫הם באים לכאן להופעה, "בואו נאכל!"‬
‫"אנחנו מלאים!"‬
‫עוד מנהג שאני מאוד אוהב, "אינגאט". נכון?‬
‫אחר כך, כשנפרדים, "אינגאט".‬
‫בטוח שתגידו "אינגאט".‬
‫אנחנו מדגישים את זה, נכון?‬
‫"אינגאט. אינגאט קה."‬
‫"מאג-אינגאט קה." זה אוטומטי.‬
‫לפעמים כשאתה מסיע מישהו‬ ‫לבית שלו ומוריד אותו,‬
‫כשהוא יוצא מהרכב, "אינגאט. אוי…"‬
‫"זה כבר הבית שלך."‬ ‫"כן, פה אני יורד."‬
‫"באמת?"‬
‫"מצחיק, פה אני גר, הנה השער שלי.‬ ‫ואתה אמרת, 'אינגאט'."‬
‫ואז זה.‬
‫חשבתי שזה הזמן המתאים שהם יתמזמזו.‬
‫אני מצטער, זה לא באמת היה כלול בבדיחה.‬
‫"אינגאט", נכון?‬ ‫למה אנחנו מדגישים את זה? "אינגאט."‬
‫כי אנחנו יודעים שאנחנו גרים בפיליפינים.‬
‫אנחנו יודעים שלא משנה מה יקרה,‬ ‫משהו יכול לקרות לך,‬
‫לא משנה לאן תלך. אפילו אם רק תלך לחניון,‬ ‫הרבה דברים יכולים לקרות, אז "אינגאט".‬
‫אנשים אומרים,‬ ‫"זה כמו 'שמור על עצמך' באנגלית".‬
‫לא, זה לא "שמור על עצמך".‬ ‫זה משהו חזק יותר.‬
‫נכון? "אינגאט."‬
‫"פאקינג תיזהר!‬
‫"אתה בפיליפינים. הסכנה אורבת."‬
‫זה מה שזה אומר.‬
‫אנחנו יודעים שכשתצא מהמקום שאתה נמצא בו,‬
‫כשתלך למכונית שלך או מה שלא יהיה,‬
‫אין לנו מדרכה.‬
‫או שאם יש מדרכה, אתה הולך, ופתאום יש עמוד.‬
‫אתה הולך ככה.‬
‫אתה הולך בהליכה צידית,‬ ‫העמוד מול הפרצוף שלך.‬
‫אחר כך משהו רטוב פוגע בך.‬
‫"שיט, זה שתן!"‬
‫נכון? כולנו יודעים את זה.‬ ‫כולנו חווינו את זה.‬
‫אנחנו הולכים, ופתאום יש חור ברחוב.‬
‫הרגל שלך נופלת פנימה, ונכנסת עד גובה הברך.‬
‫פתאום אתה חולה בעכברת, נכון?‬
‫יש הרבה אפשרויות.‬ ‫אתה הולך ורואה קבצן מלוכלך,‬
‫והוא מתחיל לדבר איתך, והוא כאילו…‬
‫ואתה לא יכול…‬
‫אתה לא יכול לריב עם קבצן מלוכלך, בן אדם.‬
‫כשאתה נותן לו אגרוף, ניתז רעל.‬
‫אתה באמת לא יכול.‬
‫"אוי, אלוהים!‬
‫"למה אני זה שנפגע לאורך זמן?"‬
‫נכון?‬
‫אי אפשר, בן אדם. לא.‬
‫הרבה דברים יכולים לקרות לך.‬ ‫יכולים לשדוד אותך,‬
‫תלת-אופן יכול לחתוך אותך,‬
‫אתה יכול לדרוך על חרא.‬
‫זה הדבר הכי מעצבן.‬
‫לדרוך על חרא.‬
‫זה הכי מטריד. אוטומטית, אתה חוזר הביתה.‬
‫אוטומטית, אתה חוזר הביתה.‬
‫אפילו אם רק עשית… אוקיי.‬
‫עדיף שתהיה לך את האפשרות ללכת הביתה.‬
‫מה אם אתה בדרך לעבודה? אתה לבוש יפה,‬
‫שמת בושם, נעליים חדשות. אתה רוצה‬ ‫להרשים את הבחורה מהמשרד שאתה דלוק עליה.‬
‫אפילו לקחת מונית כדי להישאר רענן.‬
‫ואז פתאום, חרא.‬
‫ואתה דורך עליו. נכון?‬
‫אתה לא יכול לחזור הביתה, בגלל העבודה.‬ ‫מה עכשיו? אתה דופק על דלתות של בתים.‬
‫אתה אומר, "יש מישהו בבית?"‬
‫אתה מרים את כף הרגל שלך.‬
‫אתם רואים? אתה מרים אותה ככה.‬
‫"יש מישהו בבית?‬
‫"דרכתי על חרא!"‬
‫נכון? ואז יוצאת מישהי, "מה קרה לך?‬
‫"מה קרה לך?"‬
‫"דרכתי על חרא."‬
‫ואז היא נותנת לך צינור.‬
‫ולחץ המים מאוד חלש.‬
‫זה כאילו שאתה מוזג כוס מים על הנעליים שלך.‬
‫הגברת מדברת אליך,‬
‫"איפה זה קרה לך? זה מה שאני אומרת להם!‬
‫"הם צריכים לאסוף אותם, אבל לכלב אין בעלים.‬
‫"הכלב הזה לא שייך לאף אחד, אז מי יאסוף?"‬
‫ובזמן שהיא מדברת,‬
‫אתה שם את האגודל על הצינור כדי…‬
‫להגביר את הלחץ.‬
‫אתה לא יכול להגיד,‬ ‫"יש לך צינור אחר עם לחץ מים חזק יותר?‬
‫"יש לך מכונת שטיפה, גברת?‬
‫"החרא התקשה!‬
‫"הוא התייבש בזמן שהלכתי לכאן,‬
‫"בגלל חשיפה לרוח.‬
‫"אז הוא התקשה בחריצים של הסוליה."‬
‫פתאום היא תשאל, "איפה אתה עובד?"‬
‫"אני עובד שם."‬ ‫"את הנכדה שלי לא קיבלו לשם."‬
‫עכשיו הבעיה שלה היא גם בעיה שלך.‬
‫רק דרכת על חרא!‬
‫זה ממש מעצבן, נכון?‬
‫אבל פעם חשבתי שלדרוך על חרא‬ ‫זה הדבר הכי גרוע שיכול לקרות לך,‬
‫עד שקרה לי הדבר הבא.‬
‫גרפתי חרא.‬
‫אוקיי, חלקכם מבינים, ואחרים אומרים, "מה?"‬
‫אני אסביר, בסדר?‬
‫גרפתי חרא. גרפתי.‬
‫ג-ר-פ-ת-י. אספתי, אוקיי?‬
‫איך? אוקיי, אז בדרך כלל,‬ ‫כשאתה דורך על חרא…‬
‫בואו נגיד שזה המיקרופון.‬
‫אוקיי.‬
‫מריח רע.‬
‫זאת כף הרגל שלך.‬
‫קופצת…‬
‫"מטרד! דרכתי על חרא", בסדר?‬
‫זה מה שקרה שם, אוקיי?‬
‫עכשיו, מה אם תגרוף את החרא?‬
‫הנה מה שקרה. זאת כף הרגל שלך.‬
‫"קופצת…"‬
‫הוא פשוט שם.‬
‫זה באמת חוסר מזל אולטימטיבי, חבר'ה.‬
‫הנה החרא, הנה הנעל שלך.‬
‫כף הרגל שלך, נכון?‬
‫הכוכבים כאן ממש הסתדרו…‬
‫כדי שזה יקרה. מרקורי בנסיגה.‬
‫תזכרו, אני מהדרום. אני תמיד נועל כפכפים.‬
‫כשזה קרה לי, נעלתי רק כפכפים.‬
‫הלכתי בכפר שלי.‬
‫אני הולך, ופתאום… פשוט שם.‬
‫אני הולך, ואז מה קורה?‬
‫תנועה כלפי מעלה,‬
‫גורף את החרא.‬
‫אני אומר לכם, זה הרגיש מוזר.‬
‫אתה אפילו לא מסוגל לדמיין מה קרה לך.‬
‫אתה סתם הולך, ופתאום…‬
‫"הכפכפים האלה נוחים", כן? ואז פתאום,‬
‫"היי, למה פתאום הם מרגישים יותר נוחים?"‬
‫ואחר כך, "מה הריח הזה?‬
‫"מה קרה?"‬
‫כשאתה מסתכל, יש כבר משהו חום-צהוב בין…‬
‫אתה לא מאמין!‬
‫"בחיי, למה יש חרא בכפכפים שלי? איך זה קרה?‬
‫ואז אתה מסתכל לאחור.‬
‫כמובן, אתה מנסה לחקור על מה דרכת.‬
‫כשאתה רואה אותו, הוא כבר שטוח.‬
‫חרא שנראה ככה.‬
‫הוא כבר שטוח, בן אדם.‬
‫אין לך מה לעשות.‬
‫אז גרפת חרא!‬
‫וכשאתה רואה אותו, הוא נראה כמו גנאש צהוב.‬
‫כשאתה מחפש שם צינור, כשאתה דופק על דלתות,‬
‫"יש שם מישהו?"‬
‫"אני רק… לא, דרכתי על חרא!"‬
‫צינור לא יספיק.‬
‫"אתה צריך דלי."‬
‫"תכניס את זה."‬
‫אתם אוהבים את הסבתא האורבנית שלי…‬
‫את קול הסבתא האורבנית שלי?‬
‫"בחיי!‬
‫"הצעירים היום, כל היום הם בטיקטוק!‬
‫"רק טיקטוק! הם לא יודעים איך לעבוד.‬
‫"הם כבר לא נימולים." לא, אני לא יודע אם…‬
‫אני לא אומר את זה,‬
‫אבל התגובה של אנשים כשאני שותה‬ ‫היא למחוא כפיים. אני לא יודע למה.‬
‫זה חזק יותר מהמחיאות על הבדיחות שלי.‬
‫אני רק אשתה מים כל ההופעה שלי.‬
‫אלוהים.‬
‫חברה שלי ואני בדיוק חגגנו שנה ביחד.‬
‫כן.‬
‫זה מצחיק, כי לפני כן,‬ ‫אני חושב שהייתי רווק במשך ארבע שנים.‬
‫זה היה קשה, בן אדם.‬ ‫זה קשה, נכון? מי פה רווקים? תמחאו כפיים.‬
‫אל תדאגו.‬
‫הנה!‬
‫מישהו הרים יד. שני אנשים.‬
‫בסדר.‬
‫מישהו כאן רווק? אף אחד לא רווק? אוקיי.‬
‫אז כולכם…‬
‫החיים שלכם טובים, הא?‬
‫הדבר הכי מעצבן בלהיות רווק‬
‫הוא שאנשים מתנהגים אליך‬ ‫כאילו אתה זקוק לשידוך.‬
‫נכון? זה כאילו, "למה אתה רווק?‬
‫"אתה נראה בסדר.‬
‫"אתה בסדר."‬
‫נכון? כאילו, לעזאזל, זה בסדר להיות רווק.‬
‫ואז הם משדכים אותך למישהי.‬ ‫זה הדבר הכי מרגיז.‬
‫הם חושבים שהם יודעים מי מתאימה לך.‬
‫בחיי, זאת היהירות של השדכנים. נכון?‬
‫"בת דודה שלי רווקה."‬
‫"אז תתחתן עם בת דודה שלך."‬
‫תוכיח! תוכיח, נכון?‬
‫"תוכיח שהיא שידוך טוב,‬ ‫ואחר כך אהיה בעניין.‬
‫"קודם אתם. לכו להתמזמז."‬
‫"אבל היא בת דודה שלי."‬ ‫"הכול תירוצים, גבר.‬
‫"אם זאת אהבת אמת, זה שום דבר.‬
‫"חשבתי שאמרת שבת דודה שלך בסדר,‬ ‫אז למה לא?"‬
‫נכון?‬
‫אני שונא שידוכים.‬
‫שואלים אותך מה אתה אוהב בבן אדם.‬ ‫"מה הטיפוס שלך?‬
‫"מישהי עם עיני שקד? עור בהיר? שחופה?"‬
‫נכון? ואז הם מחלקים את הנשים לקטגוריות.‬
‫הם מחלקים אנשים לקטגוריות,‬
‫ואז מכינים רשימה ונותנים לך אותה.‬
‫בחיי! כל כך לא טבעי, נכון?‬
‫לי אין טיפוס מבחינה אסתטית. פשוט שום דבר.‬
‫אני מסתכל יותר על מצב כלכלי.‬
‫אז הטיפוס שלי הוא מה שאני קורא לו‬ ‫"בחורות מתת-חלקות".‬
‫נשים שגרות בתת-חלקות. זה הכול, אוקיי?‬
‫אני מסתכל רק על סן לורנצו או גבוה יותר.‬
‫שום דבר אחר. הן הכי טובות!‬
‫יצאתם פעם עם בחורה שגרה בתת-חלקה?‬ ‫בן אדם, זה הכי טוב.‬
‫בחורה שאתה שואל אותה, "במה את עובדת?"‬
‫"אני עובדת בעסק המשפחתי שלי."‬
‫בחורה מתת-חלקה.‬
‫נכון? בחורה שמשום מקום פתאום שואלת אותך,‬
‫"אתה רוצה להצטרף‬ ‫לחופשה המשפחתית שלי בפראג?"‬
‫תודה! בחורה מתת-חלקה.‬
‫אפילו את הוויזה שלך יארגנו.‬ ‫אין יותר טוב מזה, נכון?‬
‫"בוא נלך למועדון הפולו,‬ ‫אני אשתמש בכרטיס שלי."‬
‫בחורה מתת-חלקה! הכי טוב שיש.‬
‫אני צוחק. איזה אפס, נכון? לא, אני רק…‬
‫אני חוזר בי.‬
‫לא, הסיבה היחידה שאני מחבב‬ ‫בחורות שגרות בתתי-חלקות‬
‫היא כדי לוודא שיש להן מקלחת.‬
‫אני אוהב סקס במקלחת.‬
‫זה באמת העניין.‬
‫סקס במקלחת זה הכי טוב.‬ ‫עוד מישהו כאן אוהב…?‬
‫לא? אף אחד? רק אני? אוקיי.‬
‫אוקיי, בסדר.‬
‫טוב, סקס במקלחת.‬
‫אני רוצה סקס אמיתי במקלחת.‬
‫לא הבולשיט של סקס במקלחת שיש בסרטים,‬
‫כשהם מתמזמזים במקלחת ולא טובעים, כאילו…‬
‫זרם מים יציב, והם לא טובעים.‬
‫נשמע כמו בולשיט, נכון?‬
‫אני רוצה סקס אמיתי במקלחת,‬ ‫כשלכל אחד יש תור מתחת למים.‬
‫זה מה שאני רוצה.‬
‫מישהו מתרחץ, והשני מתקרר.‬
‫קופא מקור, נכון? "סיימת עם השמפו?"‬
‫"סיימת עם השמפו?‬
‫"השיער שלך כל כך ארוך!‬
‫"זה עלול לקחת הרבה זמן. לי זה ייקח רק דקה.‬
‫"אפשר לקבל את תורי?"‬
‫זה כל מה שאני רוצה.‬
‫סקס מקלחת בסרטים זה בולשיט.‬ ‫עם כל הדחיפות על הקיר. זין על זה.‬
‫וזה מחרמן אותם.‬
‫זה כואב כשדוחפים אותך על הקיר!‬
‫דחפו אתכם פעם על הקיר? קירות הם קשים!‬
‫זה לא כמו שזורקים אותך למיטה.‬ ‫אין בזה שום גמישות!‬
‫יש שם אריחים, בן אדם! זה קשה.‬
‫דחפו אותי פעם על הקיר,‬ ‫וקיבלתי מכה חזקה בראש.‬
‫"אני לא שומע כלום.‬
‫"זה זעזוע מוח?‬
‫"זה זעזוע מוח, אני מבין.‬
‫"אז שם מתחיל זעזוע מוח.‬
‫"אני צריך ללכת לבית חולים", נכון?‬
‫זה מרגיש טוב, אני אוהב סקס במקלחת.‬ ‫אני אוהב שרוחצים זה את זה.‬
‫"אני אסבן לך את הגב,‬ ‫את תסבני את שלי", נכון?‬
‫ככה, נכון? למשל ששואלים,‬
‫"אתה יכול להזיז את השיער על התחת שלי?‬
‫"אני לא מגיעה אליו." זאת אהבת אמת!‬
‫אז אני אוהב סקס במקלחת.‬
‫ניסיתי באמבט, זה לא אותו דבר.‬
‫זה לא חם, אתם יודעים? סוג של…‬
‫"זה קצת קר, בסדר לך עם זה?"‬
‫"המים עומדים פה כבר כמה זמן.‬ ‫רוצה שארתיח מים?"‬
‫ואתה כורע.‬
‫למה כשאנחנו מתרחצים עם אמבט, זה לא מרגיע?‬
‫במקלחת אתה פשוט עומד.‬ ‫עם אמבט, הכול אינטנסיבי.‬
‫אתה ממהר, כי המים מטפטפים מהר.‬
‫וצריך לרדוף אחריהם. "הם כבר כאן!"‬
‫אז ניסיתי את זה.‬
‫זה לא אותו דבר.‬
‫עדיין סקס במקלחת. זה לא אותו דבר.‬
‫כשאני רווק, במיוחד עכשיו…‬
‫זה שונה עכשיו.‬ ‫הרבה אנשים הם כבר סקס-פוזיטיב.‬
‫גם אני סקס-פוזיטיב.‬
‫אני מנסה לשמור על ראש פתוח בנוגע‬ ‫לתשוקות ולסטיות הקטנות של אנשים.‬
‫נכון?‬
‫יוצא לך גם לפגוש אנשים שאין ביניכם התאמה.‬
‫לפעמים זה לא מסתדר.‬
‫כשהייתי רווק,‬
‫יצאתי עם מישהי, והכול הלך טוב.‬
‫דיברנו במסעדה,‬
‫השיחה הייתה טובה, היה חיבור נעים.‬
‫היה לנו אותו טעם במוזיקה ובסרטים.‬ ‫דברים כאלה.‬
‫הסתובבנו בקניון,‬ ‫לא שמנו לב שעברו שלוש שעות.‬
‫בסדר? דיברנו.‬
‫אחר כך הבאתי אותה הביתה,‬
‫היא הזמינה אותי לדירה שלה.‬
‫חשבתי, "כן! עבודה טובה!"‬
‫נכון?‬
‫נכנסנו לדירה שלה, התמזמזנו.‬
‫ככה.‬
‫זה היה נורא.‬
‫זאת המחזה קומית של התמזמזות.‬
‫אם עושים את זה נכון, זה מגוחך. תראו.‬
‫נכון? זה לא מגניב.‬
‫אז זאת ההמחזה…‬
‫אבל התמזמזנו, ואחר כך היא אמרה,‬ ‫"אני רק הולכת להתרענן".‬
‫היא הלכה לחדר האמבטיה.‬
‫היא אפילו השאירה את הדלת פתוחה.‬ ‫חשבתי, "אלוהים, זאת הזמנה?"‬
‫פתאום היא אמרה, "תצטרף אליי".‬
‫כשנכנסתי, לא היה שם אמבט. "עבודה טובה."‬
‫נכון?‬
‫קודם כול וידאתי.‬
‫ואז ראיתי את המקלחת שלה. מקלחת גשם.‬
‫המים זורמים, ראיתי את לחץ המים.‬ ‫הוא יכול אפילו להעיף את הרובה.‬
‫הוא עד כדי כך חזק. ככה.‬
‫חשבתי, "אשים את האוזניים שלי מתחת",‬ ‫אתם יודעים?‬
‫זה ממש נעים, נכון?‬
‫זה לחץ מים יוקרתי. הייתי מאושר.‬
‫התמזמזנו במקלחת.‬
‫ואז היא ירדה על הברכיים.‬ ‫אלוהים, היא ירדה על הברכיים.‬
‫וואו! זה הדייט הראשון שלנו, והיא כבר בקטע.‬
‫פתאום היא אמרה, "אתה יכול להשתין עליי?"‬
‫אוקיי, אנחנו סקס-פוזיטיב, חבר'ה.‬
‫אל תיגעלו.‬
‫יש אנשים שזה הקטע שלהם, וזה לא דבר רע.‬
‫הבעיה היחידה היא שאם אתם לא מתאימים,‬ ‫אל תנסו בכוח.‬
‫נכון? זה הכול.‬
‫הבעיה היא…‬
‫זה מצב בעייתי ועדין,‬
‫כי אנחנו כבר באווירה.‬
‫הכול הולך טוב, אנחנו בעניין.‬ ‫אז כשהיא ביקשה ממני…‬
‫הייתי חייב לסרב.‬
‫אתה חייב להיות עדין בסירוב כזה, נכון?‬
‫כי זה גס רוח פשוט להגיד, "אני לא רוצה!‬
‫"זה פאקינג דוחה!" נכון?‬
‫נכון?‬
‫אתה צריך להיות עדין.‬
‫אבל המוח שלי נכנס להילוך איטי.‬
‫כמו קליע בסרטים.‬
‫הקולות בראש שלי דיברו.‬ ‫"אוקיי, היא רוצה שישתינו עליה?" "כן."‬
‫"אנחנו אוהבים את זה?"‬ ‫"לא, אנחנו לא.‬
‫"אנחנו לא אוהבים."‬
‫"מה נעשה ונגיד?‬
‫"אנחנו צריכים לסרב לה בנחמדות,‬ ‫אבל להגיד לה עכשיו, כי עבר כבר הרבה זמן."‬
‫"אוקיי, אתה צריך לדבר עכשיו. דבר, רד."‬
‫"אני… אני עדיין לא צריך להשתין."‬
‫אז היא אמרה, "אוקיי".‬
‫אבל, חבר'ה, הבעיה הייתה…‬
‫שהייתי חייב להשתין.‬
‫שלפוחית השתן שלי הייתה כמו בלון מים נפוח.‬
‫אם הייתם דוקרים אותי, משהו היה יוצא.‬
‫היה יוצא קצת.‬
‫נכון? כמו בלון מים.‬
‫אבל אני ג'נטלמן.‬
‫אני ג'נטלמן. אז התמזמזנו,‬
‫עשינו סקס. שלושה סיבובי סקס!‬
‫בין לבין היו דיבורים, לא רק סקס מתמשך.‬
‫יש משהו בין לבין. יש דיבורים.‬
‫ידעתי מה היא רוצה בקריירה שלה,‬ ‫מה מתסכל אותה, שהיא שונאת את הבוסים שלה.‬
‫שמעתי גם על האקס שלה, שהיה לו נחש.‬
‫ידעתי הכול.‬
‫אחרי הסיבוב השלישי, דיברנו עוד.‬ ‫הייתה לנו שיחה ארוכה אחרי הסקס.‬
‫בסופו של דבר הייתי צריך להיפרד.‬
‫אמרתי, "היה לילה נהדר. תודה רבה".‬
‫ואז היא סגרה את הדלת.‬
‫ברגע שהמנעול נסגר…‬
‫רצתי למעלית ממש מהר.‬
‫מייד לחצתי על הכפתור לירידה למטה.‬
‫מתוך מחשבה שהמעלית תגיע מהר יותר‬ ‫אם אלחץ עליו.‬
‫"אני ממש צריך אותך!‬
‫"אני צריך אותך. אני צריך אותך, מעלית!"‬
‫בסדר? ירדתי, נכנסתי למכונית,‬ ‫מיהרתי לתחנת הדלק הקרובה.‬
‫השתנתי המון, בן אדם.‬
‫השתן שלי היה שובר שיא עולם‬
‫אם האנשים מ"ספר שיאי גינס" היו שם.‬ ‫כאילו, "וואו, זה הרבה".‬
‫הלחץ היה חזק.‬
‫העניין הוא שכשהגעתי לשם,‬
‫מייד נכנסתי לתא השירותים,‬
‫ותקעתי את האגודל שלי באגן.‬
‫נפצעתי, כי חגרתי חגורה.‬
‫כשאתה חייב להשתין ואתה עם חגורה,‬ ‫זה הכי גרוע.‬
‫אחרי שהורדתי מכנסיים, הפין שלי…‬ ‫תחשבו שאלה המכנסיים שלי.‬
‫הפין שלי, ברגע שזה היה המצב…‬
‫כמו צינור כיבוי אש.‬
‫ניסיתי לבלום אותו, זזתי אחורה.‬
‫אתה משתין מחצי מגרש.‬
‫סטף קרי!‬
‫זה כבר מרחק גדול, ברצינות.‬ ‫השתנתי כל כך הרבה.‬
‫זה הוריד את המים באסלה.‬
‫כל כך הרבה וכל כך חזק!‬
‫המים באסלה ירדו, ועדיין לא סיימתי.‬
‫אפילו מילאתי אותה שוב,‬ ‫ואחר כך הורדתי מים באופן רגיל.‬
‫סתם אם אתם רוצים לדעת את הפרטים.‬
‫זה הכול. זה בדיוק מה שקרה.‬
‫אז חשבתי,‬
‫"בחיי, איך הגעתי למצב כזה? מה לעזאזל קרה?"‬
‫חשבתי על מה שקרה.‬
‫אתם יודעים, זה כאילו שהיא טמנה לי מלכודת.‬
‫כשהיינו במסעדה, כשהזמנו,‬
‫היא אמרה, "ניקח גם שלושה קנקנים‬ ‫של תה קר בטעם אפרסק".‬
‫שלושה קנקנים של תה קר בטעם אפרסק?‬
‫אז שתיתי הכול. כשהלכנו, היה לה בקבוק מים.‬
‫בקבוק של שני ליטר. "רוצה לשתות?"‬ ‫"כן, אני רוצה.‬
‫"את ממש מתחשבת."‬
‫שתייה בגודל ענק כשצפינו בסרט בקולנוע.‬
‫"אני לא יכולה לסיים את השתייה שלי."‬ ‫"אה, בירה שחורה. בטח."‬
‫הייתי צריך לדעת. זאת הייתה מלכודת.‬
‫ברצינות, באמת לא ידעתי.‬
‫כשאנשים שומעים את הסיפור הזה,‬ ‫הם שואלים אותי,‬
‫"למה היית צריך ללכת לתחנת דלק?‬
‫"אחרי הסקס, היית צריך לעשות את זה שם."‬
‫נראה לכם שזה כל כך קל?‬ ‫אמרתי לה שאני לא צריך להשתין,‬
‫ואז פתאום, "אני צריך להשתין"? איך זה?‬
‫אם הייתי עושה את זה שם,‬ ‫היא הייתה עלולה לעשות משהו.‬
‫אולי היא הייתה באה בריצה ואומרת, "חטיפה!"‬
‫ואז פתאום…‬
‫סליחה, אני לא יודע. הן שותות את זה?‬
‫אני לא יודע מה הן עושות.‬
‫לא חשוב.‬
‫לכן לא עשיתי את זה. זה קשה.‬
‫פגשתי כל כך הרבה ש…‬ ‫אני לא ממש יכול להסביר.‬
‫כאילו, אני לא בקטע של קינק-שיימינג,‬ ‫אבל יש סטיות שנראות ממש משונות.‬
‫נכון? למשל בתקופת המגפה.‬
‫מי היה רווק בתקופת המגפה?‬ ‫לעזאזל, איזו מצוקה, בן אדם.‬
‫אתם יודעים? כולנו עושים סקס בצ'ט.‬
‫אנחנו עושים את זה שם.‬ ‫"אני מוריד לך את המכנסיים.‬
‫"אני מוציא את הפין שלי, שאורכו…‬
‫"22.5 סנטימטר."‬
‫זה קשה, נכון?‬
‫והמונח הזה כל כך מכוער, "סייברסקס". נכון?‬
‫סייברסקס.‬
‫נכון? זה לא סקסי.‬
‫נגיד שאתה מדבר עם מישהי, כן?‬
‫"אם כך, סייברסקס?"‬
‫זה לא ממש נעים, נכון?‬
‫"רוצה שנעבור לחדר הזום שלי?‬
‫"יש לי מנוי פרימיום.‬
‫"אנחנו לא מוגבלים ל-40 דקות.‬
‫"יש לנו זמן בלתי מוגבל."‬
‫נכון? זה מוזר.‬
‫אני לא מבין את זה. בכל מקרה,‬
‫דיברתי עם מישהי בצ'ט,‬ ‫והיא שלחה לי תמונות עירום.‬
‫תמונות עירום! מישהו כאן שולח תמונות עירום?‬
‫באמת? אוקיי.‬
‫אז היא שלחה לי תמונות עירום.‬
‫כמובן, "וואו, ברצינות,‬ ‫את סקסית!", דברים כאלה.‬
‫ואז היא אמרה לי,‬
‫"אתה יכול לעשות מחוות גמירה?"‬
‫אוקיי, יש שניים…‬
‫שיודעים מה זה. אחרים סתם מעמידים פנים.‬
‫מחוות גמירה היא שכשהשותפה שלך‬ ‫שולחת לך תמונות עירום,‬
‫היא מצפה שאתה…‬
‫אתם יודעים, תאונן,‬
‫ואז תגמור על התמונה,‬
‫ואז תצלם את זה על התמונה שלה,‬
‫תשלח לה את התמונה, וזה מדליק אותה.‬
‫אני לא יודע למה, אבל ככה זה. אתם יודעים?‬
‫עכשיו, זה לא מוזר בעיניי.‬
‫זה רק שהסטייה הזאת‬ ‫מאוד מאתגרת מבחינה לוגיסטית.‬
‫כי את מצפה שלאדם ששלחת לו את תמונות העירום‬
‫תהיה מדפסת.‬
‫נכון?‬
‫מאתגר מבחינה לוגיסטית.‬
‫בשעה שלוש לפנות בוקר,‬ ‫"אני רוצה שתגמור על התמונה הזאת".‬
‫נכון?‬
‫אין לי מדפסת.‬
‫אתה אומר, "אין לי מדפסת".‬ ‫אי אפשר להדפיס אותה במקום אחר.‬
‫אם יש לך מדפסת בבית,‬ ‫זאת בדרך כלל מדפסת משפחתית.‬
‫תצטרך לדפוק בדלת.‬
‫"אבא…‬
‫"אתה ער?‬
‫"אני צריך להשתמש במדפסת. שלחתי לך לאימייל.‬
‫"אני צריך את זה מודפס על A3.‬
‫"A4, כן."‬
‫צריך מדפסת גדולה ל-A3.‬
‫למה את מצפה, אם אין לי מדפסת? שאלך לחנות?‬
‫שאבקש שידפיסו את התמונה?‬ ‫גם אם היא שולחת אותה מוקדם, אי אפשר.‬
‫אתה הולך לחנות הדפסה כשאתה לבוש בקפוצ'ון.‬
‫"תדפיסו את זה, בבקשה."‬
‫"מה זה, אדוני?"‬ ‫"תמונה. כן, תמונה."‬
‫"באיזה גודל, אדוני? תמונה לארנק?‬
‫"A3, אדוני?"‬
‫"באיזה גודל, אדוני? אוי, זו תמונת עירום!‬
‫"תרצה אותה במט? מבריקה?‬
‫"מה זה, אדוני? תמונות עירום?‬ ‫זה מיועד למחוות גמירה?"‬
‫מחוות גמירה.‬
‫"אדוני, תרצה למינציה?‬
‫"אם תגמור עליה אחרי שהיא עברה למינציה,‬
‫"ולא תאהב את איך שנראה השפיך שלך,‬
‫"תוכל לנגב אותו…‬
‫"ואז לעשות את זה שוב, נכון?‬ ‫לא תצטרך לחזור לכאן.‬
‫"אדוני, אתה רוצה תיקייה שקופה?‬
‫"תיקייה שקופה, אדוני,‬ ‫אם יש לך מספר שותפות.‬
‫"תמונות עירום שונות.‬
‫"תוכל לגמור רק פעם אחת,‬ ‫ופשוט להחליף את התמונות.‬
‫"פשוט תסדר את המיקום‬
‫"לפי ההעדפה שלך, אדוני. בסדר?‬
‫"אולי כשיהיה לך הרבה שפיך,‬ ‫לא תרצה שהוא יתבזבז.‬
‫"לא בטוח שזה יקרה שוב.‬
‫"תוכל פשוט להחליף את התמונה, נכון?‬
‫"ואז תוכל לשלוח אותו לכמה נשים!‬
‫"נכון? תיקייה שקופה."‬
‫נכון? זה ממש מאתגר מבחינה לוגיסטית.‬
‫אז אמרתי לבחורה שדיברתי איתה בצ'ט,‬ ‫"מצטער, אין לי מדפסת".‬
‫היא אמרה, "לא, רוב הבחורים‬ ‫פשוט עושים את זה על הטלפון שלהם".‬
‫על הטלפון שלהם?!‬
‫לעזאזל, על הטלפון שלי!‬ ‫אני משתמש בו לעבודה.‬
‫ואם למחרת, כשאשלח מיילים מהמיטה,‬ ‫הוא ייפול לי על הפרצוף?‬
‫"לעזאזל, גמרתי עליו אתמול."‬
‫נכון?‬
‫חוץ מזה, מה אם זה יקלקל את הטלפון שלי?‬
‫מה אגיד כשאלך לשוק גרינהילס?‬
‫"אדוני, מה קרה לו?‬
‫"הוא פשוט התקלקל, בן אדם."‬
‫"מה זה? מחוות גמירה?‬
‫"היית צריך לשים עליו זכוכית מחוסמת.‬
‫"זה מה שצריך לעשות כדי להגן עליו.‬
‫"תראה, אני אדגים.‬ ‫לטלפון הזה יש זכוכית מחוסמת.‬
‫"גמרתי עליו ארבע פעמים אתמול.‬
‫"אין שום בעיה."‬
‫נכון?‬
‫ועם כל הכנות, בסדר.‬
‫אם אתה גומר על הטלפון שלך, בסדר.‬
‫הסכמת, אתה גומר על הטלפון.‬ ‫איך אתה מצלם את זה?‬
‫שוב תדפוק על דלת החדר של אבא, "אבא…‬
‫"אתה ער? תשאיל לי את הטלפון שלך.‬ ‫אני רק אצלם תמונה, ותוכל למחוק אותה.‬
‫"שלח לי אותה ב'אייר-דרופ'."‬
‫נכון?‬
‫אבל בעצם,‬
‫יש לי סיפור.‬
‫בפעם הראשונה שזה קרה, ממש התלהבתי.‬
‫ואז הבנתי, כשגמרתי על הטלפון שלי…‬
‫איך אוכל לצלם את זה?‬
‫אמרתי, "פאק!‬
‫"מה אני אעשה?"‬
‫זה היה מצחיק, כי ראיתי‬ ‫את ההשתקפות שלי במראה בחדר השינה.‬
‫השתקפות שלי מרים את הלפטופ שלי.‬
‫הוא על "פוטו בות'''.‬
‫ואז אני מסובב את מצלמת הרשת ל…‬
‫הלוואי שזה לא היה אמיתי, אבל זה קרה באמת.‬
‫היא שמחה. כאילו, "וואו, זה נראה טוב".‬
‫ברור, יש עליו זכוכית מחוסמת.‬
‫וואו!‬
‫זה מאוד גס.‬
‫פיליפינים מאוד אוהבים גסויות.‬
‫אפילו מופעי הסטנד-אפ האחרים בעבר,‬
‫זה כרטיס הביקור שלהם, הדברים הגסים.‬
‫כי אנחנו מודחקים, טכנית.‬ ‫אנחנו מודחקים כאומה.‬
‫אנחנו אומה קתולית, מאוד מודחקת.‬
‫ואני תמיד מדבר‬ ‫על החוויה הפיליפינית האמיתית בהופעה שלי.‬
‫אני מרגיש שאני מייצג אותנו בצורה טובה.‬
‫אני מייצג את מה שקורה באמת,‬ ‫או שאני מדבר על זה.‬
‫אם כבר ראיתם פעם, אני מדבר על…‬
‫בדיחות דתיות לפעמים,‬ ‫החיים כרווק בפיליפינים,‬
‫החיים כאדם שמן בפיליפינים.‬
‫ואני חושב שזה נחמד‬
‫שיש קומיקאים פיליפינים-אמריקאים‬ ‫שמייצגים אותנו,‬
‫אבל הם לא מייצגים‬ ‫את התרבות האמיתית שלנו כאן בפיליפינים.‬
‫אתם יודעים את זה, נכון?‬ ‫לכן אני נלחם בשבילה.‬
‫לא רק אני.‬
‫יש עכשיו בפיליפינים‬ ‫סצנה גדולה של סטנד-אפ שנמצאת בעלייה.‬
‫תודה, "קומדי מנילה". אם אתם צופים בהופעות.‬
‫כן, יש הרבה סטנדאפיסטים פיליפינים‬
‫שמספרים סיפורים על התרבות שלהם‬ ‫מנקודת המבט שלהם,‬
‫על חייהם כשהיו ילדים.‬
‫אז כשאתם צופים בהופעות,‬
‫אולי תוכלו להתחבר ליותר קומיקאים,‬ ‫כי תוכלו להתחבר לתרבות.‬
‫אליי, למשל,‬ ‫הרבה אנשים שמנים וחתיכים יכולים להתחבר.‬
‫נכון?‬
‫הנה.‬
‫לכן זה גם חלק מההופעה שלי.‬
‫אנשים שואלים אותי,‬ ‫"אתה מספר בדיחות על דת? זה לא פוגעני?"‬
‫זה חלק מהתרבות שלנו.‬
‫אז אני מדבר על הילדות שלי כילד קתולי.‬
‫בית ספר קתולי, ילדות קתולית.‬
‫בכנות, אין לי בעיה עם הכנסייה הקתולית.‬
‫האמת שהכנסייה הקתולית מדהימה אותי.‬
‫היא ממש מגניבה, נכון?‬
‫כי נראה שעד היום,‬ ‫אני עדיין זוכר את כל השירים מהכנסייה.‬
‫שירי כנסייה הם יפהפיים.‬
‫למרות שאני כבר לא הולך למיסות,‬ ‫אני מאוד אוהב אותם.‬
‫עד כדי כך שסבתא שלי‬ ‫הכריחה אותי לעזוב את הכנסייה.‬
‫היא כבר לא לוקחת אותי לכנסייה,‬ ‫כי היא אמרה שאני סוגד באינטנסיביות מוגזמת.‬
‫נסחפתי.‬
‫אתם יודעים? אני סוגד חזק מדי, בן אדם.‬
‫כי השירים כל כך יפים.‬
‫"הללו את אלוהי כל האדמה‬
‫"רוממו לבבות מלאי שמחה‬
‫"כן!‬
‫"פרטו על הגיטרות שלכם לצלילי המוזיקה‬
‫"עם אורגן וחצוצרה, עלצו…"‬
‫"יש חצוצרה?" נכון?‬
‫ואז סבתא שלי…‬
‫"רד משם.‬
‫"למה אתה עומד על הכיסא שלך?"‬
‫אני עושה ככה בכנסייה, וזה אסור!‬
‫כבר אסור לסגוד בהגזמה.‬
‫הסגידה שלך צריכה להיות מרוסנת, נכון?‬
‫אני אקספרסיבי, וזה אסור.‬
‫יש לנו שירי כנסייה יפהפיים,‬ ‫ואסור לנו לרקוד לצליליהם, אתם יודעים?‬
‫למה לא?‬
‫"הללו את אלוהי כל האדמה"‬
‫זה ה"רפסודיה הבוהמית" של הפיליפינים.‬
‫אבל אסור לנו להתפרע, אסור לנו להיסחף.‬
‫אחד הדברים שאני הכי אוהב לעשות כקתולי‬ ‫זה ה"ויסיטה איגלסיה".‬
‫מסע בדרכים עם המשפחה שלך, נכון?‬
‫אתה יכול לטעום מגוון "אייס סקראמבלים"‬ ‫מחלקים שונים בפיליפינים.‬
‫"אז זה האייס סקראמבל של בולקנה.‬
‫"אז זה האייס סקראמבל של לאגונה."‬
‫נכון? דברים כאלה, שמשמחים אותך.‬
‫אני הכי אוהב לקרוא ספרי תפילה.‬
‫נכון? תחנות הצלב.‬
‫זה באמת הדבר האהוב עליי.‬
‫ואז אימא שלי אסרה עליי,‬
‫כי אני משמיע "קולות"‬
‫של הדמויות.‬
‫אבל אני טועה?‬
‫אני טועה?‬
‫האם לפונטיוס פילאטוס ולמריה מגדלנה‬ ‫אמור להיות אותו קול?‬
‫זה בסדר?‬
‫קול מונוטוני אחד כל הזמן?‬
‫אי אפשר לעשות את זה עם…‬
‫אני טועה כי אני נותן מוטיבציה?‬
‫נכון? ואני נותן סיפורי רקע‬
‫לקולות של הדמויות שאני חי?‬
‫אני שחקן, בן אדם.‬
‫אני פרפורמר. אני אמן.‬
‫אלוהים נתן לי כישרון, ואסור לי‬ ‫להשתמש בו כדי להראות את אהבתי אליו?‬
‫זה לא מוזר?‬
‫למה שלא ייתנו לי לעשות את זה?‬
‫לכן בוויסיטה איגלסיה האחרונה שלנו,‬
‫אמרתי לאימא שלי,‬ ‫"אימא, בבקשה, רק תחנה אחת.‬
‫"בבקשה, רק תחנה אחת.‬
‫"אלוהים, רק אחת."‬
‫היא אמרה, "בסדר.‬
‫"אבל אם תעשה את זה עם הקולות שלך,‬
‫"אחתוך לך את הביצים."‬
‫כן, זאת אימא שלי.‬ ‫היא אמרה לי את זה בכנסייה, בן אדם.‬
‫ממש פרוע, נכון?‬
‫אז היא נתנה לי את ספר התפילה. תחנה 11.‬
‫תחנה טובה, תחנה סולידית.‬
‫ישו נצלב על הצלב בין שני גנבים.‬
‫שלוש דמויות.‬
‫אמרתי, "אני יכול לעבוד עם זה".‬
‫חשבתי, "שיט, פשוט לקרוא את זה,‬
‫"או שאעשה את מה שבשבילו‬ ‫שמו אותי בעולם?" נכון?‬
‫אז ראיתי שלוש דמויות.‬
‫וסוף סוף, כשהגיע תורי,‬
‫אמרתי, "ישו נצלב בין שני גנבים,‬
‫"ואחד הגנבים אמר…‬
‫"'אתה לא ישוע הנוצרי?‬
‫"'מדוע שלא תשתמש בכוחך‬
‫"'ותוריד אותנו מכאן?'‬
‫"'שתוק!‬
‫"'שתוק!'"‬
‫בשלב הזה אימא שלי כבר הייתה עם משפחה אחרת.‬
‫היא הייתה שוב בתחנה שלוש.‬
‫"הילד המזדיין הזה. חסר תועלת."‬
‫היא חזרה לתחנה.‬
‫בסדר?‬
‫"'שתוק!‬
‫"'הוא…‬
‫"'הוא חף מפשע. אנחנו גנבים אמיתיים.‬
‫"'הוא חף מפשע.‬
‫"'ישוע!‬
‫"'זכור את שמי כשתגיע לגן עדן.'‬
‫"'כן, מאבוהאי, אחי. כאילו…‬
‫"'לא אשכח אותך, אחי.'"‬ ‫בכל מקרה, תודה רבה, חבר'ה!‬
‫תילחמו על החלומות שלכם!‬
‫- מאבוהאי זה שקר -‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬