Downloaded from YTS.MX
EN ORIGINAL-KOMEDISPECIAL FRÅN NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Flickor och pojkar, välkomna till scenen
Sarah Silverman.
Hej.
Tack ska ni ha.
Tack så mycket.
Jag är så glad att ni är här.
Jag ber om ursäkt för metalldetektorerna.
Det är mitt fel. Jag...
...tweetade något och det gjorde att vissa
kände att de behövde uttrycka att de ville döda mig.
Och...
Jag är ledsen att jag kallade det för militärkupp.
Jag vet att det var långsökt.
När man är komiker måste man verkligen tänka igenom saker
innan man lägger upp dem på Twitter.
Tror vi att vi är presidenter eller något?
Det behövs inte.
Men uppskattas.
Jag är ingen tjusig person.
Jag...
Jag har overall på mig.
Jag har vänner som älskar smycken och jag älskar dem.
Men jag förstår inte alls värdet av smycken.
Men...jag älskar ett fint hotellrum.
Jag behöver ett badkar.
Så jag har mina saker.
Och jag var precis på turné
och fick bo på väldigt fina hotell.
Och jag klagar aldrig, för jag är så rädd för att vara
en klagande jude.
Vilket är en stereotyp.
Baserat på fakta och mönster.
Som sedan har härletts från dessa mönster.
Varför driver du med din kultur, Sarah?
Förlåt.
Fick jag ut ett skratt av det? Ja. Okej.
Men jag ringde ner.
Och sa: "Allt är så fantastiskt.
Tack så mycket.
Men jag...
...noterade att det verkar finnas...
...sperma på...
Jag tror att de kallas för påslakan.
Eller ett täcke.
Och...
Det finns även lite på nattduksbordet.
Och jag såg att det även finns sperma på mina tuttar. Det är...
Förlåt mig.
Jag tänkte bara att om det...
Jag vill inte klaga.
Om det finns en möjlighet för uppgradering...
så tar jag den."
Kan ni höra mig när jag talar såhär?
Det är ett bra ljudsystem.
Kan ni höra mig när jag talar såhär?
Jag har tagit bort hår med laser.
Och...
Applåderade ni för det?
Ni tänkte: "Äntligen."
Jag tog bort hår med laser.
Jag väntade länge med att göra det.
Jag ville att vetenskapen skulle vara vid sin yttersta spets.
Vi landade på Mars i augusti 2012.
Är ni imponerade av att jag minns datumet?
Vad jag menar är...
Vi landade på Mars 2012.
Jag väntade fyra år till.
Och sedan hittade jag hårborttagningssalongen med högst betyg,
inom tre kvarter från min lägenhet.
Och jag gick dit.
Den hette "LaserAway".
Och...
...det var inte vad jag...
Jag var nog naiv och trodde bara att man går
och får håret borttaget. Men det är en mycket längre process.
För varje del av hår som man vill ha bortplockat,
måste man gå åtta separata tillfällen,
för varje...
Så, jag gjorde från under naveln
ner till golvet.
Och sedan tillbaka upp till mitten av ryggen.
Är det inte lustigt att det är roligt? Och det är en lögn.
Jag gjorde armarna med.
Men...
Jag kan inte ljuga för er.
Det kan jag inte.
De får en att betala i förskott.
Vilket är helt logiskt, nu när jag tänker efter.
För att...det gör så ont.
Vid andra tillfället tänker man: "Jag hade gladligen betalat 3 000 dollar
för att slippa komma tillbaka hit. Vilket kap."
Det gör så ont.
Och jag tror att jag har en hög smärttröskel...
De flesta kvinnor har nog hög smärttröskel.
Jag har blivit slagen i ansiktet tre gånger. Det är en annan historia.
Men jag...
Det är en annan sorts smärta. Det är som att nervändarna...
Som nervskada.
De ger en stressbollar och man kramar dem.
Och när man bänder upp fingrarna igen
är det i princip bara pyramider av pulver kvar.
Det gör så ont.
Jag minns att jag intalade mig själv: "Du är en vuxen kvinna.
Du får slösa de pengarna. Du har tjänat de pengarna.
Kasta bort dem. Det spelar ingen roll."
Och på väg till min bil efter andra behandlingstillfället...
minns jag faktiskt exakt de orden jag sade till mig själv:
"Du var precis med om ett trauma.
Det var traumatiskt."
Och precis då fick jag ett SMS från min pojkvän
som var i Guatemala med UNICEF just då.
Och det stod bara...
Det stod: "Jag tillbringade morgonen
med en kvinna som såg sin son bli mördad."
Och jag tänkte: "Är det så farligt?"
För jag har...
Perspektiv är svårt för mig.
Jag antar att jag inte får det med erfarenhet.
Jag gick runt här i Los Angeles och dömde folk.
Jag var inte mitt bästa jag, jag är inte stolt över det.
Men så var det bara.
Jag minns att jag tänkte: "Era jävla...
...obetydliga, småsinta, materialistiska fittor.
Ni fattar inte."
Med sina handväskor för 1 500 dollar.
Det är en väska. Man har skit i den.
Köp en ryggsäck istället.
Jag tänkte: "Ni fattar inte ens.
Vi är andandes egon som beter oss som att vi inte är ett dammkorn
på ett dammkorn på ett dammkorn som far igenom yttre rymden.
Vi är ingenting."
Och sedan, direkt efter tänkte jag:
"Jag vill ha mitt ansikte på pengar."
Det vill jag verkligen.
Jag känner att jag förtjänar... Jag vill bara vara på pengar.
Jag vill ha mitt mensansikte på pengar.
Typ:
Nej, mera stoiskt. Typ:
Jag hörde min syster skratta där.
Hon är död.
Nej, hon är här. Jag skämtar bara.
Jag hade en hund i många, många år.
Han var min bästa vän.
Och jag pratade alltid med honom.
När jag var hemma, talade jag med honom.
Och sedan dog han och jag slutade tala med honom.
Det är logiskt.
Eller? Jag vet inte. Är det verkligen logiskt?
Han är precis lika stor del av konversationen nu...
...i en låda på mitt skrivbord.
Såhär är det.
Jag slutade tala med mig själv eftersom det inte fanns en hund i rummet.
Det är galet.
Så, nu har jag en ny hund. Mary.
Jag räddade henne.
Eller, hon räddade nog mig.
Jag vet inte vad som är det minst dryga sättet att säga det, men jag har henne.
Och hon är min värld.
Jag älskar henne så.
Hon är allt för mig.
Hon är ung och full av liv.
Och hon är besatt av ekorrar.
Och hon har fått mig intresserade av dem med.
Och hon är en sån kelgris och vi leker.
Och vi skedar på natten och...
Jag vill bara ta en paus där och gå tillbaka lite fort till...
...repliken om ekorrarna, i komedins värld kallas det för ett engångsskämt.
Jag visste att jag skulle få ett skratt med:
"Hon är besatt av ekorrar och hon har fått mig intresserade av dem med."
Men sen fortsätter man till huvudskämtet.
Det är ett engångsskämt. Det gör det extra coolt.
Nu är det förstört, för jag gick tillbaka och pratar om det.
Nu är det förstört.
Det är inte ett engångsskämt längre. Men det var det.
Detta är nog för typ två personer i publiken
men jag hade sagt att ett engångsskämt är coolt...
Sättet som det är coolt...
Jag spelar basket. Och om man spelar en match
och sätter en trepoängare.
Och sedan inte ler efteråt.
Man går bara direkt till att spela försvar.
Det är coolt på samma sätt som ett engångsskämt. Okej.
Så... Verkligen?
Det har aldrig fått skratt förr.
Ni behövde inte sluta.
Fortsätt skratta.
Så...
Sanningen är att jag är intresserad av ekorrar nu.
Och nu ska jag få er intresserade av ekorrar.
Jag skämtar inte.
Vänta tills ni får se.
Jag lärde mig något lustigt om ekorrar...
...som jag är så glad att berätta om. Jag kan inte...
Såhär är det.
Ekorrar...
...hittar inte 80 % av nötterna de gömt.
Skämtar ni med mig?
Är det inte det bästa ni någonsin hört?
För det första, djur ska inte göra misstag.
Men för det andra...
Jag insåg något som kommer att...
Håll i era huvuden för era hjärnor kommer att explodera.
Det är så träd planteras.
Skämtar ni med mig?
Det är så träd planteras.
Gud eller universum eller naturen eller vad fan det än var
skapade denna ångestfyllda...
...paranoida pundaren...
...som tror att alla vill stjäla deras ekollon.
Ingen vill ta deras ekollon.
Ingen annan i världen äter ekollon.
Bara ni.
...att de gömmer dem överallt.
Och sen är de så påtända...
Att de bara hittar två av tio.
Ekorrar planterar träd.
I Israel.
Det lade jag till. Det är inte sant.
Mary är min hund.
Och jag älskar henne.
Och nu är jag intresserad av ekorrar.
Och hon är ung och full av energi. Men...
...hon är döende...
...så är det bara.
Det kan vara om två veckor eller om tolv år.
Men så är det och det hägrar över mig.
Mitt hjärta orkar inte med.
Det var ett misstag att skaffa en ny hund.
Det är för mycket.
Jag är...
Döm mig inte. Jag ska bara avliva henne.
Det måste bara vara över.
Och vet ni vad? Till mitt försvar...
...sett till historien...
...oavsett om hon dör imorgon när jag avlivar henne, som jag ska...
...eller om hon dör av naturliga orsaker om 12 år,
är det inte ens en blinkning i historien.
Det är exakt samma tid.
Så, jag har rätt.
Och jag...
Hon kommer inte att dö i onödan, för jag ska korsfästa henne.
Herregud. Hur sött vore inte det?
Jag sade inte det, hon är liten och har jättelånga ben.
Och hon korsar fötterna sådär helt naturligt.
Och jag hade varit tvungen att bryta hennes armar.
Om man vill vara en legend, måste man lida.
Hade Jesus varit känd om vi avlivade honom som ett husdjur?
Nej.
Jesus, Guds son...
...dog för era synder...
...medan han sov, omringad av sina favoritleksaker?
Det är skrattretande.
Jag ska... Okej.
Jag ska göra er till freds
och berätta en historia som är sann.
Den handlar om en av mina systrar. Jag har tre systrar.
Det här handlar om en av dem.
Jag säger inte vilken. Men...
Hon heter Jodyne.
Jodyne gick på universitetet i Boston.
Om ni är bekanta med BU så har de korridorer för bägge kön.
Vilket de flesta universitet har nu.
Men de har toaletter för bägge könen i korridorerna för bägge könen.
Och Jodyne blev så full som hon någonsin varit under sitt första år,
som så många andra.
Och hon vacklade tillbaka till sitt rum och lyckades ta av sig byxorna.
Och däckade sedan i en t-tröja och underkläder.
Några minuter senare började rummet att snurra.
Och hon sprang in i badrummet och började kräkas.
Och hon kräks.
Och när hon kräks kan hon känna
att någon drar ner hennes underkläder.
Men hon kan inte vända sig om eller sätta stopp för det, för hon kräks.
Och hon kräks och kräks och de drar ner hennes underkläder.
Och de går hela vägen ner till marken.
Och hon slutar äntligen att kräkas
och slänger upp huvudet för att se vem som var där.
Men hon ser ingen.
För hon hade skitit på sig.
Det är en sann berättelse.
Jag ska säga...
Det är vad jag skulle kalla för ett lättnadsskratt.
Eller ett förlösande skratt.
Jag vet att jag är er föreställning.
Men ni måste förstå att ni är min föreställning.
Och ni var så vackra.
Ni hade så mycket empati.
Ni var så oroliga.
Man kunde höra en nål falla.
Det var så fint.
Jag förstår.
Ni trodde att hon skulle bli våldtagen.
Och det trodde hon med.
Hon trodde att hon skulle bli våldtagen.
Och jag har tänkt på det här. Och jag...
Jag tror att detta kan vara ett av de enda tillfällena då man kan se ner
på ett par underkläder...
...och bara:
Fyllda med ens egen skit...
...och tänka: "Tack gode Gud.
Herregud.
Uttryckligen, ja!"
Min syster kom på besök.
Inte hon som sket i brallan, utan min äldsta syster.
Fast hon har säkert skitit i brallan med.
Hon är ju trots allt en Silverman.
Nej, min äldsta syster, Susie.
Hon är rabbi.
Hon bor i Jerusalem.
"Herregud, en gudlös komiker är syster
med en total Gud-person?
Hur kan det vara?" Det kan ni fundera på i bilen.
Så, Susie kom till stan.
Och hon sa: "Sarah, jag ska träffa min vän Amber imorgon."
Och sen berättade hon om Amber.
Hon sa: "Amber är helt otrolig.
Hon är född och uppvuxen i Etiopien.
Hon skötte på egen hand om ett helt barnhem där.
Hon är så inspirerande.
Jag ska träffa henne imorgon kl. 08.00.
Kan vi ses i din lägenhet?"
Jag svarade: "Javisst, såklart."
"Använd din nyckel. Jag kommer att sova."
Nästa morgon hade hon förstås glömt sin nyckel.
Och hon knackar på dörren och jag går för att öppna.
Mina ögon är helt stängda.
Jag öppnar och hon säger: "Sarah, detta är Amber."
Och jag sa: "Amber, vad trevligt att träffas.
Jag har hört så mycket om dig." Och jag tog hennes hand.
Och hennes hand var en krok.
Och...
Och bara för att måla en bild,
båda hennes händer var krokar.
Men...jag hade redan börjat.
Jag...bara skakade den.
Jag skakade hennes krok.
Och det var så falskt.
Hon hade säkert uppskattat om jag hade sagt:
"Din hand är en krok, jag vet inte vad rätt etikett är."
Hon hade sagt: "Tack för att du är rak och ärlig.
Det är folk aldrig.
Ja, du kan skaka den. Jag bryr mig inte."
Och sen hade vi nog blivit vänner och vi hade säkert haft internskämt
och så gick det i mitt huvud. Men...
Jag bara skakade hennes krok, som att jag sa:
"Såhär känns en hand för mig."
Adjö.
Och sen gick jag och lade mig.
Och låtsades att det var en liten dröm.
Men Jesus Kristus, rabbi.
Hon måste ha berättat nio saker om Amber.
Två av dem borde väl ha varit krokarna? Jag är inget rövhål.
Minst.
Hennes händer är krokar.
Hon är fantastisk.
Hon bor i Etiopien.
Hon skötte på egen hand om ett...
Det hade varit mera logiskt.
Hon är genial och inspirerande.
Och, kom bara ihåg...
...hennes händer är krokar.
Men inte Susie, inte rabbin.
Hon ser inte färg.
Hon ser inte ens händerna.
Så fantastisk är hon.
Jag är en...
Jag är en mycket sexuell person.
Man vet alltid vem som är sexuell
för de berättar det som övergång
till nästa del av deras ståuppshow.
Det är något av en ledtråd.
Men det är jag.
Jag vet att det är coolt att säga snuskiga saker
och jag har provat det.
Och det funkar inte för mig för jag...
...känner att sanningen kommer i vägen.
Som typ: "Din kuk är så... Vänta, nej... Det var en skugga."
Men vad jag gör är mycket galnare.
Jag gillar att prata snusk efter sex.
När det har lugnat ner sig lite.
Vara jättenära och viska.
"Vad tror du skulle hända om jag åkte till sjukhuset
och blev undersökt för våldtäkt?"
Vad tror du?
Tror du att de hade hittat din sperma över hela mig och inuti mig?
För det tror jag.
Det tror jag verkligen.
Du kanske borde kittla mig på ryggen tills jag somnat.
Är det en bra idé, din jävel?"
Min pojkvän är utländsk så jag lägger mig jättenära, näsa mot näsa
och säger: "USA är nummer ett."
Han svarar: "Nummer ett i vad då?"
"Oroa dig inte för det.
Det är viktigt för oss att vi är nummer ett.
Ungdomsdiabetes."
Vad är etiketten för...
Det kanske finns någon som är väldigt korrekt här.
Men post-koitalt kel... Eller kel efter sex, om man är dum.
Vad är...?
Vad är rätt etikett för var jag ska lägga mina...
..."hans rövhål"-fingrar?
Är det bara rakt ut åt sidan?
Eller...under en kudde?
Eller bara skära av den?
Bara hugga av den helt.
Det är vad som hände med Ambers händer.
Jag skämtar, hör ni.
Kom igen.
Slappna av.
Det var en landmina när hon var sju.
Ibland vill jag avsluta ett skämt med en sorglig sanning.
Tack, Jodyne.
Det går skitbra, Sarah.
Vi ger våra döttrar Barbie-dockor så at de har en bild
av hur de ska se ut när de växer upp som inte går att uppnå.
Så att de kan lära sig att de är skithögar
och att de borde begå självmord.
Det är så viktigt.
Vi måste lära dem det som unga.
Jag vet inte...
...vem som utformar Barbie- eller Bratz-dockorna,
eller någon av de andra sexarbetande dockorna.
Jag vet inte vem vi skyddar.
Vad det obscena är, eller...
Okej, Barbie.
Hennes ben är dubbelt så långa som resten av hennes kropp.
Hon står alltid på tå.
Hon kan bara bära högklackat.
Hon kan inte använda lågskor om hon ville.
När hon skiter kl. 03.00 bär hon högklackat.
För hon är en dam.
Hennes bröst... Okej.
Hon har bara den stora, feta, glänsande delen av bröstet
som killar runkar till.
Vi måste skydda våra döttrar
från de livnärande bröstvårtorna.
Det är bara för obscent.
Inga bröstvårtor.
Våra döttrar får inte se var livsnäringen kommer ifrån.
Bara den delen som kan dubbelmacka en hård kuk.
Inget pubishår.
Det kan man uppnå.
Det har ni rätt i, publiken.
Tack för att ni håller mig ärlig.
Det är viktigt. Det går att uppnå.
Men det är inte alla som klarar av det.
Folk vill alltid ha Angelina Jolies läppar.
Jag skryter inte, men jag har i princip Angelina Jolies läppar.
Det är inte så speciellt.
Fast mina är i trosorna.
Men...
Det är därför som jag gillar en fin...
...välansad triangelformad...
...nyanserad buske.
Det går tekniskt sett inte, men det lät tjusigt.
Jag gjorde...
Konsten speglar livet.
Och livet informerar konsten.
Och sen...
Men jag känner inte att filmer riktigt speglar livet för kvinnor.
Det är snarare männens projektion av det.
Det börjar bli bättre, men även i konstnärsfilmer,
om man ser en kvinna som masturberar i en scen,
ligger hon alltid på rygg. Så drömskt och sexigt.
Hon är aldrig på mage, med döda ögon och hängande käke, så som det är.
Det är arbete.
Vi lär oss vad kärlek är från TV och filmer och
det har förstört kärleken för oss.
Romantiska komedier, all den där skiten, har förstört kärleken.
De har lärt oss att vi är ofullständiga som människor
som måste hitta den där ende i hela världen som gör en fullständig.
Jag lovar er, det finns tusentals andra
som är utmärkta partners för var och en av er.
Jag vill inte vara en fullständig...
Jag arbetar hårt på att vara en fullständig person varje dag.
Jag vill inte göra dig hel. Jag vill att du ska komma helt.
Jag vill att du... Jag vet att jag precis sa "komma helt".
Ännu en sak som Barbie inte har.
Det vore ett konstig feministisk ställningstagande.
"Varför har Barbie inget hål att komma i?"
"Jag vet inte. Vad är det? Det är subjektivt."
Noterat.
Jag gjorde en show för en insamling för några år sedan
med min vän Lizz Winsteads organisation Lady Parts Justice.
Ni borde kolla in det.
Och det var i princip en grej
om rätten att få välja.
Men det var bokstavligen bara för kvinnor i Texas.
För just då höll vartenda abortklinik på
att stängas i Texas. Det var fem kvar.
Och det har blivit värre sedan dess. Men...
Vi ville bokstavligen bara samla in pengar
för att ge till kvinnor i Texas
så att de kunde anlita en barnpassare
medan de körde 12 timmar för att få en abort.
Eller göra ett mammogram eller ett cellprov.
Så, vi gjorde föreställningen och det var protestanter utanför.
Ni vet, "ja till livet"-folk, ultrakonservativa kristna, NPR-folk.
Inte NPR (=Nationell radio).
NRA (=Vapenlobbygrupp).
De är helt olika.
Helt olika tygväskor.
De stod utanför och protesterade.
Och jag ska inte klaga på dem för jag är som dem.
Vi är desamma.
Jag är en produkt av min uppfostran.
Jag uppfostrades av ett par liberala, helhjärtade, demokratiska judar
och nu är jag en av dem. Och jag vill så gärna tro
att jag hade blivit det ändå, men antagligen inte.
Jag är en produkt av min uppfostran.
Och de uppfostrades av människor som älskade dem.
Som sa: "Det är folk där ute som vill mörda bebisar."
Om jag var ett barn hade jag sagt: "Vi måste stoppa dem."
Och jag hade stått och protesterat.
Så, jag gick ut och ville bara säga hej.
Och visa ett varmt och vänligt ansikte till "barnamördare".
Och jag sa: "Hej, är inte detta fint...? Jag vill bara säga
att det är bra att vi lever i ett land där jag kan ha en föreställning
för något som jag tror på
och ni kan protestera mot föreställningen för vad ni tror på
och vi kan finnas på samma plats, helt fredligt?"
Han sa: "Gud, du har helt rätt."
Jag skämtar bara. Han sa: "Du hamnar i helvetet."
Och jag sa: "Okej, trevligt att träffas."
Men det var en nioårig flicka med en rosa skjorta.
Och hon hade ett plakat som var dubbelt så stort som henne.
Och det stod: "Aborter är mord."
Och det var målat med röd färg, som droppade ner.
Och det var första gången som jag insåg: "De måste gå till
en hobbybutik för att handla material.
Antagligen "Hobby Lobby".
Och hon sa:
"Gud hatar dig."
Och jag sa: "Tror du verkligen att Gud hatar?"
Hon sa: "Ja, han hatar dig."
Och sen sa jag ett kiss- och bajsskämt.
Och hon gjorde:
Det är verkligen enande.
Men hon har rätt. Aborter tar verkligen kål på hela ens dag.
Det suger verkligen livet ur en.
Jag vet att de två sista skämten inte är så smarta.
De har inget djup mening. Det är bara ordlekar.
Men jag älskar dem som mina...
...egna aborterade foster.
Vi väntar med det.
Grattis, Texas.
Texas var nästan den tredje delstaten...
...men sen satte en domare stopp för det.
Detta borde ni veta. Jag klandrar er inte för att ni inte vet om det,
för vi har varit...
Vi har bara utsatts för övergrepp efter övergrepp var dag.
Men ni kommer inte att tro det. Det är sant.
De har en lag som säger att om man gör abort i dessa delstater,
eller får missfall
är man ansvarig för att betala för begravningen
för fostervävnaden.
Vad?
Galet.
Och hemskt.
Och jag vill så gärna tala vid de begravningarna.
Han dog på samma sätt som han levde.
Stor som ett sesamfrö utan någon skönjbar hjärnfunktion.
Han återvänder nu till jorden...
...där han ska...
Jag vet inte, kanske bli uppäten av en syrsa.
Så, den här insamlingen.
Den religiösa högern vet att det kommer att bli...
Inte den religiösa högern, det är väl regeringen nu,
vet att det vore ett hästjobb
att få domen i fallet "Roe mot Wade" överklagad. Att göra aborter olagliga.
Så, vad de gör är att de gnager ner det från sidorna.
De skapar små lagar, oärliga lagar, som på ett sätt uppfyller deras syften.
Som: "Kliniken måste ha korridorer
som är 5,5 meter breda."
Klinikerna svarar: "Vi kan inte...
Det skulle kosta... Vi har inte råd att..."
"Då får ni väl stänga ner då?"
Det är som Boss Hogg från Dukes of Hazzard eller något.
Han krossar lamporna på ens bil och säger:
"Du kan visst inte köra. Dina lampor är trasiga."
Det är precis så.
Förbarnsligar lagar om abort så att kvinnor måste tänka efter.
Gå hem och tänk på det i tre dagar.
Ja, jag har redan tänkt på det, kukhuvud.
Eller typ...
Vanhelgar ultraljud, tvingar en att köra upp en kamera inuti en
och tvingar en att titta på ultraljudet för att se livet inuti en.
Och... Vi väntar med det där.
För jag har en kul grej till som ni kommer att älska.
Detta är sant. Vetenskapsmän har vetat detta i nästan två årtionden.
Om ni tror på vetenskap.
Och såhär är det.
Spermier kan lukta.
Vi vet alla att sperma kan lukta.
Men...
...spermier... Sex laxar i en laxask.
Sarah, kom igen, fokusera.
Det är en viktig kväll.
Men detta är allvar.
Spermieceller kan känna lukt.
De har olfaktoriska sinnen. Det är sant.
Och ni vet vad det betyder. Det betyder att spermier är liv.
Och ni vet vad det betyder.
Vi måste lagstadga den skiten.
Vi måste skydda barnen.
Jag vill bara rädda de ofödda barnen.
Det är allt jag bryr mig om och såhär ska vi göra.
Nästa gång du känner att du vill runka i en strumpa,
eller ner i duschavloppet eller...
Du ser ut som typen som lägger satsen på magen.
Men det spelar ingen roll.
Det gör det inte. Hur du än runkar,
så ska vi inte döma.
Men jag hade rätt, va?
Jag har den förmågan.
Om det bara vore en superkraft som kunde hjälpa världen.
Såhär ska vi göra. Innan ni runkar,
hur ni än gör det...
Jag vill fortsätta.
Du använder inte händerna, du knullar madrassen.
Du lägger dig platt...
Blinka en gång om... Jag visste det!
Ni spelar bara med.
Ni är snälla.
Okej, kom igen, Sarah.
Innan ni gör det, måste ni komma ner till kliniken.
Vi ska ta en lång, tunn...
Som en virknålsformad GoPro-kamera.
Den ska in i ert urinrör, penishålet.
Upp, upp. Föreställ er det.
Och sedan ner, in i testiklarna.
Vi ska ta med ultraljudet
och ni ska kunna se
livet i era kulor.
Jag tror verkligen...
...att de flesta männen inte hade velat runka efter det.
Och det är det vackra.
Show business är så konstigt.
Jag vet inte varför det var då som det slog mig.
Men för några år sedan gjorde jag ett avsnitt av The Good Wife.
Det är en serie om advokatdrama.
Och det var jättekul.
Det var kanske för att jag satt och såg dem filma.
Ni hade aldrig anat hur det fungerar. Det är helt galet.
Låt mig se om jag kan förklara detta.
Den här scenen utspelade sig i ett mötesrum, för det är advokatdrama.
Och det är massor av rollkaraktärer.
Och alla snackar och det händer så mycket.
Först så filmar de hela scenen med vidvinkel
med alla karaktärer och allt.
De gör det några gånger. De zoomar sedan in
och filmar jättenära så att det bara är...
Man ser bara tre av karaktärerna.
Och när de lämnar den scenen ser vi hela rummet i våra huvuden,
för vi har sett det förut.
Men i verkligheten, när de filmar, är resten av rummet inte ens där.
Det är fyllt med typ
reflekterande paneler och kameror och ljus
och massa annat skit med.
Jag vet inte vad allt heter.
Kameramän och sånt skit.
Så, Christine Baranski ska säga:
"Jag vill ha papprena på mitt bord på måndag morgon."
Och hon bär kjol och högklackat.
Christine Baranski hopkurad, för hon kan inte kliva ut helt,
för det är så mycket skit i vägen.
Men hon måste ducka så lågt hon kan,
så hon inte blockerar ljuset för resten av scenen.
För skådespelarna som är kvar. Så hon sitter såhär.
Och sen säger Josh Charles:
"Hon är jobbig. Vi ses på måndag."
Det är allt man ser.
Jag rapade precis.
Jag är människa.
För tre veckor sedan satt jag vid ett rödljus.
Nej, vi väntar med det lite.
När jag var tio tog jag en teaterkurs i New Hampshire.
Detta vävs samman.
För det första så var kursledaren elak.
Jag minns att han sa...
En av uppgifterna var att ta med sig sin favoritlåt
och agera till den.
Så jag tog med min favoritsång, som var...
"Don't Stop Believin'."
Förlåt.
Och jag trodde att agera betydde att jag skulle mima till det.
Så jag gjorde:
Och han ballade ur helt.
Och jag önskar att jag som tioåring hade förmågan att tänka:
"Han går nog igenom något.
Det är hans problem."
Det kunde jag inte när jag var tio.
Jag antog bara att jag var skitdålig.
Men det var inte vad jag ville få sagt.
Så, första dagen av kursen sade han detta:
"Agerande...
...är att reagera."
Och jag tänkte: "Vad betyder det?"
Som "re?"
Jag visste att "re" betydde igen.
Så jag tänkte: "Agera igen?"
Men...
För tre veckor sen satt jag vid ett rödljus.
Och det var typ:
"Jaså, reagera.
Visst.
Jaja.
Det håller jag med om. Agerande är att reagera.
Du borde ha sagt det så."
Latenta...
...insikter.
Det är temat av min specialföreställning.
Latenta insikter.
Jag var tvungen att åka iväg på läger...
...varje år från sex års ålder.
Och det var hemskt för mig
för jag var en kronisk sängvätare tills jag var typ 15.
Så, det var en mardröm.
Jag lärde mig många färdigheter, som fullständig distansering.
Att bädda en säng över dyblöta lakan medan jag luktar piss
och låtsas som ingenting.
Vilka sorters föräldrar skickar en kronisk sängvätare på läger?
De måste vara monster. Nej.
De var inte monster.
Såhär är det.
Min pappa...
...blev slagen av sin pappa varje dag.
Och under skolåret skickades han iväg på goyim.
På internat. Ledsen.
På internat.
Och på internatet...
...blev han spöad vartenda dag,
kallad för judejävel
för det var på den tiden som...
Amerika var som bäst.
Och sen... Okej.
Det var ganska bra.
Och på sommaren,
åkte han på kollo och blomstrade.
Och var en stjärna och allt han ville vara.
Så, föräldrar tänker bara...
Han tänkte: "Nej, kollo är jättebra.
Det kommer att definiera henne, ge henne glädje.
För så var det för mig."
Så, jag åkte på kollo.
Och som kompromiss gav han mig skämtböcker.
För jag älskade skämt.
Och att jag kanske kunde skaffa vänner på det sättet.
Så, jag minns sommaren då jag var åtta,
för jag hade precis lärt mig läsa när jag var sju.
När jag var i Vermont var det någon i publiken som sa: "Jag var fyra."
Skitkul för dig. Jag var sju.
Jag lärde mig läsa som sjuåring.
Så, jag var åtta och exalterad.
Jag hade böcker. Jag skulle läsa.
Och min pappa är gränslös.
Jag vet inte om han gick igenom dem alls eller inte.
För det var böcker med enbart smaklösa skämt.
Och jag minns skämtet på första sidan.
Den var ett helt stycke, men jag kan återberätta den kort.
Det var "Rödluvan och bla, bla."
Och sen sa stora stygga vargen: "Jag ska äta dig."
Och Rödluvan svarade: "Äta, äta, äta.
Är det ingen som knullar längre?"
Och frågade: "Vad betyder detta?"
Och sen när jag var 30 tänkte jag: "Jesus Kristus.
Det är så olämpligt."
Min pappa är helt gränslös.
Han är inte helt passande...
Han behandlade oss som polare.
Jag minns en gång när jag var jätteung...
Han och mamma gick på dubbeldejt.
Och när han kom hem satte han sig ner i hallen.
Det fanns en bänk där.
Och jag satt där och frågade hur det hade gått.
Och han svarade: "Det var förjävligt.
Vi skulle gå ut med Sterlings,
men det var bara mr Sterling som dök upp.
För mrs Sterling hade mens.
Och när hon har mens kommer det ut som lever.
Och jag sa: 'Det behövde jag inte veta.'"
Jag sa: "Pappa, jag fattar.
Jag är fem och jag behövde inte veta det."
Men min pappa...
Han trivdes bäst på kollo.
De är fortfarande hans bästa vänner.
Hans bästa vänner är hans vänner från kollo.
Och han ska snart fylla 80 och de ska till och med ha en återförening.
Han har en bild av dem alla när de blev kolloledare.
Och det är fantastiskt. Det är från 1953.
Och jag sa: "Pappa, du måste skicka det till mig."
Och han skickade det med en lista på vilka alla är
och vad de gör nu. Och det var typ:
"Detta är Phil Holman. Han är domare nu.
Detta är Arnie Goldstein.
Han äger ju en tygbutik.
Detta är Danny Gold.
Danny Gold sög en gång av Punchy Kramer medan vi alla såg på.
Detta är Cy Schwartz.
Han jobbar på en skaldjursrestaurang.
Detta är Morris Simon.
Detta är Punchy Kramer.
Detta är..."
Jag tänkte: "Pappa, öppna eller avsluta med det."
Han har ingen känsla.
Så han gick på kollo ända tills han blev kolloledare.
Och vi ser ju alla kolloledare som vuxna.
Men de är 16-åringar.
Så, för varje kollodeltagare fick han fylla i ett formulär,
varje vecka för varje deltagare.
Och det stod: "Uppför han sig?
Sover han? Borstar han tänderna?
Gick han på toa?
Och under det stod det: "L/H."
Och pappa visste inte vad det betydde.
Men han var för generad för att fråga.
Så han använde sin logik och tänkte: "Okej.
Det kommer efter toaletten, så det måste betyda...
'löst eller hårt.'"
Så, en hel sommar...
...bad min pappa lägerdeltagare komma till honom...
...efter att det skitit.
Så han kunde se på dem.
Och göra en kvalificerad gissning...
...om det varit löst eller hårt.
Jag älskar det så mycket.
Det finns en hel generation av gamla män som genomgår terapi.
Som är typ:
"Vi hade en kolloledare som var helt besatt av min skit.
Är det...?"
Du blev sexuellt utnyttjad.
Det stod för "brev hem".
Men tacka Gud att han inte frågade.
Det hade varit för generande.
Mina föräldrar skilde sig när jag var sju.
Och min mamma gick tillbaka till college och tog examen.
Och mina systrar var äldre.
Så, jag blev passad av nunnor.
Jag gick i ett nunne... Ett kloster antar jag.
Men det såg ut som ett...
Som ett viktorianskt hus eller nåt, där nunnor var.
Och de hade ett dagis.
Och jag har sedan dess träffat fantastiska nunnor.
De här var inte dem. De här var fittor.
Det var de.
De slog oss.
Jag hade inte blivit slagen innan det.
Och jag var så rädd för dem.
Om vi inte sov på våra små mattor när det var dags för en tupplur,
slog de oss.
Och när det var dags för lunch, gick vi ut i skogen, för det var New Hampshire.
Och de gav oss jordnötssmör- och syltmackor.
Och vi var tvungna att äta allt annars slog de oss.
Och jag älskade jordnötssmör och sylt.
Men detta var annorlunda.
Det var jordnötssmör och marmelad.
Och marmelad är...
Jag hade inte upplevt marmelad förr.
Det är annorlunda.
Det har små bitar i sig.
Men vi var tvungna att äta allt, annars slog de oss.
Jag var så rädd att jag...
Jag ville inte bli slagen.
Så jag... Okej, vänta.
Vi väntar med det där.
Vi väntar med det, medan jag berättar något.
Detta är mänskligt beteende, att vi berättar skräck...
Skräckhistorier för oss själva.
Skräckhistorier.
Jag sa det för många gånger.
Vi berättar skräckhistorier för oss själva.
Det är det mänskliga tillståndet.
Och vi tänker: "Jag måste passera den där sprickan i vägen
innan bilen passerar mig, annars dör jag."
Och det var inte bara du. Det var alla.
Alla gör sånt där.
Min terapeut säger att det är så vi hanterar dödlighet.
Så, jag åt den där mackan med jordnötssmör och marmelad.
Och jag berättade en skräckhistoria för mig själv.
Och skräckhistorian var
att marmeladen var nunnans mensblod.
Men jag var tvungen att äta allt. Jag ville inte bli slagen.
Jag åt det såhär.
Och jag slukade det. Jag vet inte vad...
...som fick mig att tro...
...att marmelad skulle ha typ leverliknande bitar i sig.
Okej, jag ska försöka berätta den här historian.
Jag dog nästan i somras.
Jag dog verkligen nästan i somras.
Jag var ute på turné.
Hade ont i halsen.
Tänkte inte mycket på det.
Det blev typ en förkylning av det, den sortens grej.
När jag kom hem hade jag samma sorts halsont igen.
Så jag tänkte: "Jag är hemma, jag går till doktorn."
Vilket jag aldrig gör.
Så, jag gick till doktorn.
Och han lät mig vänta jättelänge.
Och jag tänkte säga: "Skit i det här." Men jag stannade.
Och han tittade i halsen på mig och sade:
"Vi ska åka till akuten."
Jag hade en slags böld uppe på min...
...luftstrupe, där man andas.
Så, om den här bölden hade vuxit en millimeter till
hade den blockerat min andning och jag hade dött.
Eller så skulle den explodera.
Och den var fylld med gift och det hade dödat mig.
Var inte rädda. Det är ovanligt. Det kommer inte hända er.
Såvida det inte gör det, antar jag.
Men...
Jag fick åka till sjukhuset.
Och de sövde mig...
Men någon slags drog,
för att få mig att slappna av innan operationen.
Och, vad jag inte visste
var att de sa till min vän Amy och min pojkvän Michael att:
"Detta är en mycket farlig operation.
Hon kanske inte överlever.
Det är mycket riskfyllt."
Under tiden så mår jag fint.
Jag sa typ: "Jag är inte hög nog."
Jag klagade på att jag inte var hög nog.
Och jag kan berätta precis vad som hände för Amy var precis så smaklös
att hon spelade in allting.
Så...
Man ser mig säga: "Jag är inte hög nog."
Och de sade: "Du är okej."
Och sen bevisade jag för dem att jag inte var hög nog
genom att förklara Brexit.
Och jag var mycket nyanserad och jag hade åsikter.
Och det var helt perfekt.
Och man kan höra narkosläkaren säga:
"Wow, hon har helt rätt."
Och...
Sen ser man dem rulla iväg med mig.
Och Michael och Amy kunde inte följa med mig,
förbi dörrarna till operationssalen.
Så, när jag åkte iväg, sa jag till Michael... Något som vi gör
om hissdörrarna stängs eller något:
"Jag vill träffa andra."
Och sen...
Det sista man ser på videon är hur jag ser in i hennes telefon
och säger: "spela upp detta i slow motion på min dödsrulle."
Så...
Sedan opererade de mig.
Och jag överlevde.
Men det var en jättetuff vecka
för jag har visst väldigt lågt blodtryck.
Så de kunde inte söva mig.
Så jag var tvungen att ha...
När de var klara med operationen, stoppade ner en syrgasslang i min hals.
Och eftersom det är mänskligt att vilja
dra ut något som man har i halsen när man vaknar,
band de fast mina händer.
Så, varje gång jag vaknade
försökte jag dra ut den här saken i min hals.
Och så såg jag att mina händer var fastbundna.
Och då tänkte jag det som alla skulle tänka
i en sådan situation, vilket är: "Jag är tillfångatagen av ISIS."
Och det var så läskigt.
Och sen var en syster tvungen att komma och säga:
"Raring, du är okej. Du har blivit opererad.
De var tvungna att binda fast..." Och då förstod jag.
Och sen somnade jag. Och en minut senare vaknade jag igen.
Och allting hände på nytt.
Och det var jätteläskigt.
Det var en mardröm. Jag minns inte...
Jag var vaken, men jag minns ingenting.
Och det var några roliga berättelser.
Som...
Jag hade svår klåda.
Medicinen de gav mig kliade så.
Men mina händer var fastbundna.
Och mina systrar grälade med sköterskorna
för att låta en hand vara fri så jag kunde klia.
Så, det gick de med på.
Jag hade en klåda, precis i närheten av vaginan.
Och det var en sådan otrolig lättnad.
Och sen stod min vän John i ett hörn.
Och jag minns inte detta, det fick de berätta.
Jag drog ut min hand.
Och sen räckte jag fram den åt John.
En annan gång var mina händer fastbundna.
Att jag räckte fram den?
Och han bara:
Så som jag föreställer mig det.
En annan gång...
Har jag fått höra. ...var en sköterska i rummet.
Och, trots att jag inte hade mun eller händer, lyckades jag
få henne att förstå att det var ett nödfall.
Jag var tvungen att berätta något. Och jag fick penna och papper.
Och jag skriver och det är så viktigt.
Och när jag är klar visar jag det för henne.
Och det står: "Bor du med din mamma?"
Med en bild på en snopp.
Och jag menar...
...det är bevis på att när ens medvetande är satt ur spel,
finns det bara ren komisk briljans kvar.
Hörni, vi har nått dramats upplösning.
Gjorde du det där ljudet för att du var imponerad av att jag kunde det ordet?
Tack.
Du har varit helt lagom högljudd.
Var så god.
Nästa gång du vill heja på mig eller något,
kan du göra såhär:
Okej, upplösningen.
Sa jag det rätt?
Nu måste vi lägga in en bild av dig som gör:
Ja, för vi är här.
Jesus kommer tillbaka.
Åh, på min bak.
Så var det.
Det var vatten. Han gjorde det till sperma.
Hur smart är inte det?
Jag vet inte om det finns en Gud.
Jag kan inte tänka mig att det finns en Gud.
Men jag vet inte.
Men inte ni heller.
Men om det finns en Gud, då är den guden
helt okej med mord
och med barn som svälter och spinningskurser.
Alla livets hemskheter.
Jag tar...
Spinning är jättekul,
om man gillar att bli slagen i vaginan 70 gånger i minuten.
Det är bara ett hav...
Tack, Steve Agee.
Det är ett hav av vita personer som sjunger N-ordet med sådan glädje.
Det är för att de spelar hip hop därinne.
Behövde jag säga det?
Jösses.
Undrade ni: "Är det vad de gör där inne?
Kan jag bränna kalorier så?"
Ja.
Jag känner mig som en bedragare eftersom jag talar
om Gud och Jesus och allt det här.
Jag skäms för att erkänna detta, men det tänker jag göra.
Jag har inte läst Bibeln.
Jag har försökt.
Till mitt försvar, så är den oläslig.
Den är så tråkig.
Den är så tjock.
Men den är inte alls så djup som den tror att den är.
Det känns som att man läser ett skitdåligt omarbetat manus för Game of Thrones.
När kommer Game of Thrones tillbaka?
-Inte förrän... -Juni.
April?
Juni?
Det var nyss juni.
Jag älskar det så.
Det är inte perfekt.
Men det är inte perfekt.
För alla har på sig 400 kg rustning.
Och sedan ingenting härifrån till hit.
De har detta utrymmet till att andas.
Vet ni vad den främsta dödsorsaken på Game of Thrones-tiden var?
Hugg i halsen.
Avhuggna huvuden.
Avskurna halsar.
Det finns en smed i det påhittade förflutna som borde sparkas.
Med appen som jag använder Twitter...
Jag lät så gammal.
Appen som jag använder Twitter med,
kan schemalägga twittringar.
Det gillar jag, för ibland kommer jag på två eller tre twittringar.
Jag vill inte förstöra det.
Jag fördelar ut dem.
För många år sedan, i Twitters begynnelse,
schemalagde jag en twittring.
Jag schemalagde den för kl. 20.05.
Varför minns jag det?
För att kl. 20.00...
...fångade och dödade vi Usama bin Ladin.
Twitter-världen var i brand.
Kl. 20.05...
...twittrade jag:
"Varför är min hunds skit så kall?"
Låt mig påminna er, jag schemalagde den twittringen.
Så bra tyckte jag att den var.
Jag känner mig lite som Peter Sellers i Välkommen mr Chance!
Folk tror att jag är djupare än jag är.
Det var säkert folk som såg den twittringen och tänkte:
"Det var kallt. Men det är vår skit."
Såhär tänker jag avsluta.
Jag gissar att detta är en ganska gudlös publik.
Jag har varit på turné och jag gillar att avsluta med att fråga...
Nu känner jag mig som en mobbare.
Vanligen, i resten av landet,
är jag den enda gudlösa
och då känner jag mig inte som ett rövhål.
Men är det någon av er här som tror på Gud?
Inte som: "Jag tror att det finns något." Utan en organiserad religion.
Som kristen, muslim, jude...
Du har fem sekunder på dig att höja handen om du är nära.
Jag trodde inte det.
Verkligen?
Kan du komma närmre så att jag är i ljuset.
Kom fram till scenen.
Vad är din religion?
Jag skulle säga att jag är kristen.
Du skulle säga att du är kristen?
Man kan använda många olika ord.
Jag är protestant.
Jag hade nog klassat mig själv som lutheran.
Vad heter du?
-Troy. -Hej, Troy.
Tack för att du gör detta.
Detta är mycket modigt.
Vi är i Los Angeles. Det är mycket gudlöst.
Jag lockar hit de gudlösa.
Jag vill inte att du ska känna dig mobbad.
Det är okej. Jag höjde handen av fri vilja.
Vad sa du att du hette? Troy?
Okej, det är roligt.
Okej, Troy.
Jag är så sugen på att fråga detta.
Jag är så glad att det är en Gud-person här.
Okej, du är kristen.
Protestant-området.
Detta är en fråga...
...som jag tycker borde vara en av de stora frågorna.
Ja eller nej...
...hade du låtit Gud komma i din mun?
Nej?
-Nej. -Gå och sätt dig igen.
Herregud, nej.
Tack så mycket.
Det är häpnadsväckande.
Och ändå inte unikt.
Inget unikt svar, det kan jag säga.
Jag hade sagt att svaret måste vara ja.
Men jag ska säga, under min turné landet runt,
har åtminstone 80 % av männen sagt nej, precis som Troy.
Så, grattis, du är inte unik.
Och ändå har du fel, tycker jag.
Det är så småsint.
Det är som att fram till nu säga: "Gud,
jag vet att det finns AIDS och våldtäkter
och svält, och folkmord och mord.
Men jag vet att du har en plan och jag är din tjänare.
Men om du ger mig din sats,
då sticker jag."
Det är så småsint.
Gud sade åt Abraham att döda sin son.
Vet du vad Abraham sade?
"Inga problem. Chip!
Kom hit."
Jag läste inte Bibeln, men alla vet att Abrahams son hette Chip.
Och Abraham tänkte mörda sin son.
Och precis innan han gjorde det, sade Gud: "Jag skämtar bara.
Får jag komma i din mun?"
Abraham undrade: "Testar du min tro?"
Gud svarade: "Visst. Ja."
Och när Gud kom i Abraham...
Detta börjar bli fan-fiction. Men Gud kom i Abrahams mun.
Och Abraham sade:
"Jag trodde verkligen att du skulle sluta i sista stund,
som du gjorde med mordet på min..."
Eller han hade nog: "Som du gjorde med mordet på min son."
Gud svarade: "Mina vägar äro outgrundliga."
Tack så hemskt mycket.
Jag är vass som ett stift.
Men de stoppade i mig något
intravenöst. Och det känns som att kanske...
Jag är hög.
Är jag hög?
Det känns som att...
Det spelar inte så stor roll.
Det är inte så intensivt.
Jag skulle kunna...
Jag skulle kunna debattera ett politiskt argument.
Berätta om Brexit då.
Brexit är som, samma människor som...
...döper sina barn till... Bentley
för de tror att det är smakfullt.
Det är de som röstade för Brexit.
Helt ovetande, oskyldiga.
De tror att det är bäst för dem.
De röstar helt emot sina bästa intressen.
Det som EU ger dem, som gör deras liv drägliga.
Det gjorde de sig av med.
Och de räknar med NHS, vilket var ett stort bedrägeri.
Så, vad ska man göra? Det finns många Bentley i världen.
Många Mercedes och Porsche med.
De kommer att bli strippor.
Men några av dem kanske blir domare i högsta domstolen.
Och jag har hopp.
Jag tror på folk.
Vi lyssnar allihopa på samma...
På olika uppsättningar lögner.
Ni borde kanske...
-Hon låter vettig med. -...ge henne mer.
Det gör jag. Jag känner inte mig hög.
Nej, det är rätt.
Du är helt perfekt.
Om folk blev tilltalade...
-Hon är alltid såhär. -...av folk utan agendor
och helt ärligt kan fatta ett uppriktigt beslut
baserat på vad de tror är bäst för dem själva och landet,
hade det blivit en vild succé.
Eller hur?
Men det har vi tyvärr inte.
Jag är inte alls hög än.
De här grejerna är skit.
De ska rulla in mig till akuten
och söva mig i några dagar med en andningsslang.
Med någon slags ny diet.
Var det vad du väntade dig när du vaknade?
Det hade jag inte väntat mig.
Hej då. Jag älskar er båda så mycket.
-Jag älskar dig. -Ses snart.
-Vi ses på andra sidan. -Michael, jag vill träffa andra.
Fan ta dig.
Vi älskar dig.
Spela det där sista i slow motion på min dödsrulle.
Undertexter: Tomas Lundholm